КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 № 33/824/4300/2019                                                                Постанова винесена суддею Зубцем Ю.Г.
 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
19 грудня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю ОСОБА_1 та захисника Конюшка Д.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року  в справі про адміністративне правопорушення стосовно 
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в                   м. Києві, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
 
в с т а н о в и в:
 
Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить           10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.
Як встановив суддя місцевого суду в постанові, ОСОБА_1   18 серпня                   2019 року близько 12 год. 20 хв. в м. Києві, по вул. Нижньоюрківській керував транспортним засобом «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, зіниці очей розширені та не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України. 
 
В апеляційній скарзі захисник Конюшко Д.Б. просить постанову Подільського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2019 року скасувати та прийняти нове рішення, яким справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Посилаючись на порушення судом процесуальних норм при розгляді справи про адміністративне правопорушення, захисник вказує, що хоча він та ОСОБА_1 не були належним чином повідомлені про судове засідання, призначене на 08 год. 04 жовтня 2019 року, він з`явився до суду. Оскільки станом на 09 год. 30 хв. справа не була розглянута, у зв`язку із зайнятістю він був змушений подати клопотання про відкладення розгляду. Не дивлячись на це, справу було розглянуто у відсутність ОСОБА_1 та захисника, тобто з порушенням вимог ст.ст. 268, 277-2, 285 КУпАП.
Захисник також стверджує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи і не підтверджуються доказами. ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України не порушував, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, а всупереч положенням Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за 1413/27858 (далі - Інструкція), відповідно до яких огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться в закладі охорони здоров`я,  йому було запропоновано пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу.
Захисник звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення від 18 серпня 2019 року серії ДПР № 252842 складений о 12 год. 10 хв., однак у викладі фактичних обставин правопорушення вказується, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 12 год. 20 хв. Крім того, посилається на відсутність свідків на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, бо в поясненнях свідків немає відомостей про час їх складання. 
 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника на обґрунтування апеляційних вимог, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення,  вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
 
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 
284 КУпАП. 
 
Як убачається із матеріалів справи, постанова суддею місцевого суду щодо ОСОБА_1 була прийнята 11 жовтня 2019 року, тобто клопотання захисника від 04 жовтня 2019 року про відкладення розгляду було задоволено. Але за відсутності в матеріалах справи відомостей про належне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, призначений на 11 жовтня 2019 року, слід погодитися з доводами захисника про недотримання судом вимог ст.ст. 268, 277-2 КУпАП. В той же час  при розгляді справи в апеляційному суді ОСОБА_1 отримав можливість для реалізації усіх своїх прав, передбачених ст. 268 КУпАП, та скористався нею, тобто його права, як і права захисника, були відновлені.
 
Разом із цим підстав вважати, що судом першої інстанції не були виконані вимоги ст.ст. 245, 251, 252, 280, 285 КУпАП, у суду апеляційної інстанції немає. 
 
            Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
            Порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється Інструкцією.
            Відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я утворює об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.  
            
            Судом апеляційної інстанції встановлено, що вимог п. 2.5 ПДР України, як про це переконливо свідчать докази у справі, ОСОБА_1 виконано не було та його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, підтверджується даними: протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 252842 від 18 серпня 2019 року (а.с. 1); письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 2); відеозапису з нагрудної камери поліцейського (а.с. 3).
 
            Доводи захисника, які він пов`язує з тим, що суд обґрунтував свої висновки недопустимим доказами, є непереконливими.   
            Так, протокол про адміністративне правопорушення від 18 серпня 2019 року складений уповноваженою на те особою, без істотних порушень вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та, окрім іншого, містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій. 
            Зокрема, в протоколі вказані ознаки наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 , які були виявлені поліцейським: порушення мови, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, що в розумінні п. 1, 3, 4 розділу І, п. 12 розділу ІІ Інструкції є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення. Зазначені в протоколі також дії водія в присутності двох свідків щодо ухилення від огляду на стан сп`яніння, є вказівка на порушення вимог п. 2.5 ПДР України та посилання на ч. 1                              ст. 130 КУпАП.
            Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка його склала, ОСОБА_1 та свідками правопорушення. В поясненнях у протоколі ОСОБА_1 власноручно зазначив: "за відсутністю вільного часу", тобто пояснив причини відмови від огляду на стан сп`яніння. 
 
Не викликають жодних сумнівів у їх достовірності і письмові пояснення свідків  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які складені на виконання вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 № 1376 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за                     № 1496/27941, а їх зміст узгоджується з фактичними обставинами правопорушення, наведеними у протоколі та доводить, що саме в присутності двох свідків водій                   ОСОБА_1 18 серпня 2019 року відмовився на вимогу поліцейського від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
 
Узгоджуються пояснення свідків із відеозаписом, долученим до протоколу, з якого слідує, що працівником поліції в присутності двох свідків було повідомлено про виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано водію пройти огляд у лікаря-нарколога, тобто в закладі охорони здоров`я, на що він відмовився, пояснивши це тим, що не має вільного часу. Далі із відеозапису вбачається, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було ознайомлено з його змістом і ніяких зауважень на дії поліцейських він не заявив.  
            
            Цим же відеозаписом, який повністю узгоджується з протоколом та письмовими поясненнями свідків,  спростовуються доводи захисника про те, що ОСОБА_1 було запропоновано проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння не у закладі охорони здоров`я, а на місці зупинки транспортного засобу, а також про те, що при відмові водія від огляду та складанні протоколу про адміністративне правопорушення були відсутні свідки.
 
            Пояснення ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції про те, що працівники поліції відразу ж після зупинки звинуватили його в керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що не відповідало дійсності, чинили на нього тиск, тому він не хотів з ними спілкуватися та відмовився від огляду на стан сп`яніння, розцінюються судом як спосіб захисту та до уваги не приймаються, оскільки зафіксовані у відеозаписі обставини, що передували складанню протоколу про адміністративне правопорушення, переконливо доводять, що водій ОСОБА_1 безпідставно вчинив дії, пов`язані з ухиленням від огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
 
            Таким чином, усі доводи захисника, які зводяться до того, що працівниками поліції були порушені вимоги ст. 266 КУпАП та підзаконних нормативних актів щодо процедури огляду водія на стан наркотичного сп`яніння та фіксування відмови водія від такого огляду, є безпідставними та спростовуються доказами у справі. 
            При цьому очевидна описка в протоколі щодо часу вчинення адміністративного правопорушення, указано - 12 год. 20 хв., а протокол складено о 12 год. 10 хв., не є підставою для визнання протоколу недопустимим доказом, оскільки із відеозапису слідує, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП було складено поліцейським після того, як водій ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився від огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, що і було зафіксовано у протоколі.   
   
            Враховуючи наведене, на противагу доводам захисника, докази у справі є належними, допустимими та достовірними, здобуті вони з додержанням процесуальної процедури та об`єктивно узгоджуються між собою, тому суддя місцевого суду обґрунтовано поклав їх в основу висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Адміністративне стягнення на   ОСОБА_1 н акладено виходячи із санкції ч. 1                                                ст. 130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
 
За вказаних обставин доходжу висновку, що судове рішення постановлено з дотримання вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП і відсутні законні підстави для його скасування із закриттям провадження в справі згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, як про це просить захисник. А тому апеляційна скарга захисника Конюшка Д.Б. задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу захисника Конюшка Дениса Борисовича залишити без задоволення, а постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 11 жовтня                 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік  - без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду                                            О.П. Павленко