ПОСТАНОВА
Іменем України

27 лютого 2020 року 
Київ
справа №825/1025/17
адміністративне провадження №К/9901/5291/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Бучик А.Ю.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Рибачука А.І., 

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року у справі № 825/1025/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради, Державного реєстратора Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради ОСОБА_3, третя особа - Адвокатське об`єднання "Чернігівська обласна колегія адвокатів", про визнання протиправним рішення, скасування державної реєстрації та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправними рішення і дії Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради, державного реєстратора Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради ОСОБА_3. (надалі по тексту - відповідач) щодо державної реєстрації змін в установчих документах адвокатського об`єднання "Чернігівська обласна колегія адвокатів", проведених 07.04.2017, у реєстраційній справі 106400628175 за кодом 10641050011006281 з кількісним складом 33 члена на чолі з головою ОСОБА_2 , 11 членами президії та трьома членами членів ревізійної комісії;
- скасувати державну реєстрацію змін в установчих документах адвокатського об`єднання "Чернігівська обласна колегія адвокатів", здійснену 07.04.2017, в реєстраційній справі 106400628175 за кодом 10641050011006281 з кількісним складом 33 члена на чолі з головою ОСОБА_2 , 11 членами президії та трьома членами ревізійної комісії;
- зобов`язати відповідача внести запис про скасування змін в установчих документах адвокатського об`єднання "Чернігівська обласна колегія адвокатів", здійснених 07.04.2017, з кількісним складом 33 члена на чолі з головою ОСОБА_2 , 11 членами президії та трьома членами ревізійної комісії під ідентифікаційним номером 02894740;
- розпустити (ліквідувати) адвокатське об`єднання "Чернігівська обласна колегія адвокатів" з кількісним складом 33 члена на чолі з головою ОСОБА_2 , 11 членами президії та трьома членами ревізійної комісії;
- стягнути з Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради та державного реєстратора цього ж управління ОСОБА_3. солідарно на користь позивача 700000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.
Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на    порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.
Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що позивач являється членом і засновником адвокатського об`єднання "Чернігівська обласна колегія адвокатів", та як засновник, має право на 1/103 частину власності вказаного об`єднання на випадок його ліквідації. Позивач вказує, що з метою привласнення власності адвокатського об`єднання "Чернігівська обласна колегія адвокатів", голова іншої організації у домовленості з працівниками державної реєстраційної служби здійснили ряд протиправних заходів, в тому числі, реєстраційні дії. які оскаржуються у даній справі.
Таким чином, позивачем вказано, що у такий спосіб Державна реєстраційна служба позбавила її і всіх її колег з адвокатського об`єднання "Чернігівська обласна колегія адвокатів" всіх особистих майнових і немайнових прав, передбачених статутом від 12.04.2011.  
У поданих відзивах відповідач та третя особа просять касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін. Вказують, що суди обох інстанцій дійшли вірного висновку, що державному реєстратору було подано весь перелік документів для реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, що передбачений пунктами 1-3, 7, 8 частини четвертої статті 17 Закону, а тому від зобов`язаний був внести зміни до відомостей про юридичну особу: Адвокатське об`єднання "Чернігівська обласна колегія адвокатів". Крім того вказано, що на день пред`явлення позову ОСОБА_1 не мала ніякого відношення до Адвокатського об`єднання і діями державного реєстратора будь-які його права чи законні інтереси порушенні не були.
У відповідях на відзив позивач, покликаючись на безпідставність доводів відповідача та третьої особи, просить оскаржувані рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи    касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
У ході розгляду справи судами встановлено, що 25.02.2017 відбулися загальні збори адвокатського об`єднання "Чернігівська обласна колегія адвокатів", на яких, зокрема, було прийнято нову редакцію статуту адвокатського об`єднання "Чернігівська обласна колегія адвокатів". Даний факт підтверджується копією протоколу № 1 загальних зборів.
07.04.2017 державним реєстратором Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради ОСОБА_3. на підставі заповненої керівником адвокатського об`єднання "Чернігівська обласна колегія адвокатів" ОСОБА_2. реєстраційної картки, нотаріальної засвідченої копії рішення про внесення змін до установчих документів, списку реєстрації учасників загальних зборів адвокатського об`єднання "Чернігівська обласна колегія адвокатів", нової редакції статуту, квитанції № 843583 від 07.04.2017 про сплату адміністративного збору за державну реєстрацію змін, проведено реєстраційну дію щодо внесення змін до установчих документів юридичної особи: адвокатське об`єднання "Чернігівська обласна колегія адвокатів", про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис за № 10641050011006281.      
Позивач вважаючи, що оскільки він є адвокатом та засновником адвокатського об`єднання "Чернігівська обласна колегія адвокатів", тому внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань недостовірних відомостей порушує його права та законні інтереси, звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що державному реєстратору було подано весь перелік документів для реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, що передбачений пунктами 1-3, 7, 8 частини четвертої статті 17 Закону, а тому він зобов`язаний був внести зміни до відомостей про юридичну особу: адвокатське об`єднання "Чернігівська обласна колегія адвокатів".
Розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.
Проте такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.
Поняття "суд, встановлений законом" зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
Стаття 2 КАС у редакції, чинній на час звернення позивача до суду, завданням адміністративного судочинства визначала захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 КАС у редакції, чинній на час вирішення справи судом першої інстанції, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до частини другої статті 4 КАС у зазначеній редакції юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
За правилами частини першої статті 17 КАС у зазначеній редакції юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).
Таким чином, до компетенції адміністративних судів на час розгляду справи судом першої інстанції належали спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.
Наведене узгоджується і з положеннями статей 2, 4, 19 КАС у чинній редакції, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.
За правилами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.
У цій справі було встановлено, що спір виник не тільки і не стільки від протиправних дій державного реєстратора, а через незаконне, на думку позивача, позбавлення його особистих немайнових та майнових прав, в тому числі на 1/103 частки АО "Чернігівська обласна колегія адвокатів", яка належить позивачеві, як засновнику вказаної організації. В основі цих правовідносин лежить корпоративний спір, що унеможливлює його вирішення за правилами адміністративного судочинства. На ці правовідносини залежно від суб`єктного складу її учасників поширюється юрисдикція господарського або цивільного судів.
Також Верховний Суд вважає, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються окрім вимог про скасування оспорюваного рішення також вимоги про визнання недійсним правочину, на підставі якого прийнято оспорюване рішення.
Наведена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2019 року по справі №826/16500/17.
З огляду на викладене Верховний Суд вважає, що спір у справі не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами ГПК.
Відповідно до ч. 1 ст. 354 КАС України Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. 
Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.
Керуючись ст. 343, 349, 354, 356 КАС України, Суд -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу   ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року скасувати.
Провадження у справі №825/1025/17 закрити.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарського суду та що він вправі протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                            А.Ю. Бучик

Судді                                                                                         Л.Л. Мороз

                                                                                  А.І. Рибачук