ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року	Львів	Справа №  1.380.2019.001462 пров. № А/857/1702/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Старунського Д.М.,
суддів Качмара В.Я., Кушнерика М.П.,
за участю секретаря судового засідання Кітраль Х.І.
представника позивача                              Загуменної Л.Б., Бойка Н.Р.,
представника відповідача                         Козоріз О.О.,
розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Приватної фірми "Авіта" на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року у справі № 1.380.2019.001462 (рішення ухвалено в м. Львові, головуючий суддя Мартинюк В.Я., повне рішення виготовлено та підписано 20.11.2019) за адміністративним позовом Приватної фірми "Авіта" до Головного управління ДФС у Львівській області (тепер Головне управління ДПС у Львівській області) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення, 

                                                        в с т а н о в и в:

Приватна фірма "Авіта" 29.03.2019 звернулася в суд із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Львівській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.12.2018 за №0266621202, яким визначено відсутність права і врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2018 року на суму 85945 грн. 93 коп.
В обґрунтування позову зазначає, що у нього відсутній податковий борг перед бюджетом, на час перевірки, а тому контролюючим органом протиправно винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення та відмовлено у виплаті бюджетного відшкодування по ПДВ у розмірі 85945 грн. 93 коп.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Приватна фірма "Авіта" оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт вказує, що всупереч твердженням суду першої інстанції, у апелянта відсутній податковий борг перед бюджетом, а відповідачем протиправно винесено ППР та відмовлено апелянту у виплаті бюджетного відшкодування по ПДВ у розмірі 85 945,93 грн. Також, звертає увагу, що строк на оскарження податкового повідомлення-рішення № 0014381411 від 29.08.2018 до суду розпочався 22.11.2018 та закінчувався 22.12.2018.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив вимоги наведені в апеляційній скарзі та просив залишити її без задоволення.
У судовому засіданні представники позивача підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити. Вказали, що в межах місяця після процедури адміністративного оскарження оскаржили в суді податкове повідомлення-рішення, а тому сума грошового зобов`язання була неузгодженою.
Представник відповідача у судовому засіданні просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Також, представником відповідача заявлено клопотання про здійснення процесуального правонаступництва відповідача у цій справі з Головного управління ДФС у Львівській області на Головне управління ДПС у Львівській області.
Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Відомості про Головне управління ДПС у Львівській області, 31.07.2019 внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Враховуючи те, що відповідач у справі реорганізований шляхом приєднання до територіального органу Державної податкової служби, а спірні правовідносини допускають правонаступництво, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про заміну відповідача на правонаступника підлягає задоволенню.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ПФ “Авіта” подано податкову декларацію з податку на додану вартість від 20.11.2018 року за №9256686758 в якій визначено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника за жовтень 2018 року у розмірі 189742 грн. 00 коп.
Однак, під час камеральної перевірки контролюючим органом було встановлено, що станом на 18.12.2018 року сума податкового боргу позивача складає 85945 грн. 93 коп. 
Дана сума податкового боргу, виникла у зв`язку з прийняттям контролюючим органом податкових повідомлень – рішень від 29.08.2018 за №0014381411 та за №0014391411.
Разом з тим, судом встановлено, що за результатами адміністративного оскарження рішенням ДФС України від 19.11.2018 за №37499/6/99-99-11-03-03-25, скаргу ПФ “Авіта” від 19.09.2018 за №122 задоволено частково – податкове повідомлення-рішення від 29.08.2018 за №0014381411 про визначення суми грошового зобов`язання за платежем мито залишено без змін та зобов`язано ГУ ДФС у Львівській області направити податкове повідомлення-рішення на зменшену суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ з урахуванням встановленої технічної помилки.
Вказане рішення ДФС України від 19.11.2018 за №37499/6/99-99-11-03-03-25, отримано позивачем 21.11.2018.
В подальшому позивачем 19.12.2018 було подано до Львівського окружного адміністративного суду позов про скасування вищезгаданих податкових повідомлень -рішень, що підтверджується копією позову з відповідною відміткою канцелярії суду.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.05.2019, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2019, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення – рішення від 29.08.2018 за №0014381411 в частині 60804 грн. 64 коп. та від 21.11.2018 за №0019591411 в частині 12160 грн. 96 коп.
Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням від 19.12.2018 за №0266621202, яким визначено відсутність права і врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2018 року на суму 85945 грн. 93 коп, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що у проміжку між днем закінчення процедури адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення до звернення платника податків до суду з позовом про оскарження такого рішення, сума грошового зобов`язання є узгодженою, а тому вважається податковим боргом. 
Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України.
Статтею 56 ПК України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів. Так, відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. 
Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.
Пунктом 102.2 статті 102 ПК України визначені випадки, коли грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.
Отже, пунктом 56.18 статті 56 ПК України встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу. 
Водночас колегія суддів звертає увагу, що пунктом 56.19 статті 56 ПК України, за умови використання платником податків досудового порядку вирішення спору, яким вважається адміністративне оскарження відповідного рішення контролюючого органу, встановлено скорочений строк звернення до суду.
Так, відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України в разі, коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.
Виходячи з верховенства права, колегія суддів вважає, що праву платника податків оскаржувати рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті, повинен кореспондувати обов`язок контролюючого органу не реалізовувати це рішення, так як фактично це рішення вступає в законну силу після спливу строку на його оскарження.
Платник податку має справедливі очікування на належне урядування і що його право на захист своїх інтересів шляхом оскарження прийнятого рішення контролюючого органу впродовж місяця є непорушним. В даному випадку такі дії контролюючого органу щодо винесення оскаржуваного рішення не узгоджуються з принципом правової визначеності.
Відтак, винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення  від 19.12.2018 за №0266621202 контролюючим органом є передчасним із - за неузгодженості суми грошового зобов`язання.
З матеріалів справи судом встановлено, що апелянтом в порядку адміністративного оскарження оскаржено податкові повідомлення-рішення від 29.08.2018 за №0014381411 та за №0014391411 до ДФС України.
Рішенням ДФС України про результати розгляду скарги № 37499/6/99-99-11-03-03-2Ї від 19.11.2018, апелянту повідомлено про часткове задоволення його скарги № 122 від 19.09.2018 на зменшену суму грошового зобов`язання.
Вищевказане рішення ДФС України отримано ПФ "Авіта" 21.11.2018, тому перебіг строку на оскарження до суду податкового повідомлення-рішення № 0014381411 від 29.08.2018 розпочався 22.11.2018 та закінчувався 22.12.2018.
Як видно з матеріалів справи та підтверджено сторонами у судовому засіданні апелянт 19.12.2018, тобто в межах місячного строку (після закінчення процедури адміністративного оскарження) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень рішень від 29.08.2018 за №0014381411 та за №0014391411.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.05.2019, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2019, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення – рішення від 29.08.2018 за №0014381411 в частині 60804 грн. 64 коп. та від 21.11.2018 за №0019591411 в частині 12160 грн. 96 коп.
Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що платник податків має право на звернення до суду з позовом про оскарження рішення контролюючого органу після закінчення процедури адміністративного оскарження в межах місячного строку. При цьому, на переконання колегії суддів грошове зобов`язання в період із часу закінчення процедури адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення до звернення платника податків до суду з позовом вважається неузгодженим.
Відтак, сума податкового боргу, яка виникла на підставі оскаржених податкових повідомлень-рішень не могла вважатись узгодженою.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що у позивача існувала податкова заборгованість у розмірі 85945 грн. 93 коп, оскільки в період з 21.11.2018 (день отримання рішення за результатами процедури адміністративного оскарження) по 19.12.2018 (день подання позову до адміністративного суду) частково сума грошового зобов`язання, яка виникла на підставі податкових повідомлень - рішень від 29.08.2018 року за №0014381411 та за №0014391411, вважалась узгодженою. 
Суд першої інстанції не взяв до уваги наведені обставини та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.
Виходячи з системного аналізу норм права, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний переконаний, що контролюючий орган дійшов протиправного висновку про наявність у позивача податкового боргу у розмірі 85945 грн. 93 коп. та відповідно протиправно прийняв податкове повідомлення-рішення від 19.12.2018 за №0266621202. 
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та прийняв рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст. 317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову з наведених вище мотивів.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                     п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватна фірма "Авіта" задовольнити.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року у справі № 1.380.2019.001462 скасувати  та прийняти постанову, якою адміністративний позов Приватної фірми "Авіта" задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 19.12.2018 за №0266621202.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	Д. М. Старунський 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	М. П. Кушнерик  	
                                                                                Повне судове рішення складено 03.03.2020