ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/146/20 Справа № 203/4492/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Колесніченко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 лютого 2020 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський  апеляційний суд в особі судді  Коваленко В.Д., за участю адвоката Садиленка О.Л., який діє в інтересах  ОСОБА_1 , та з іншого боку  ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, апеляційну скаргу ОСОБА_1  на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення, щодо: 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка має середню освіту, заміжню, на утриманні малолітніх, неповнолітніх осіб не маючу, мешкаючу за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , працюючої водієм трамваю в МКП «Дніпровський електротранспорт» ДМР, депо № 3, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, 
якою провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, -
В С Т А Н О В И В: 
Вказаною постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
ОСОБА_2 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення було інкриміновано те, що вона о 09 год. 40 хв. 06 грудня 2019 року керувала трамваєм № 1407/1408 на перехресті пр. Дмитра Яворницького та вул. Шмідта у м. Дніпро біля буд. 113, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем Hyundai (і20), днз НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок цього транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальним збитком. ОСОБА_2 було інкриміновано порушення вимог п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.
Вказане рішення про закриття справи суд вмотивував тим, що за встановлених в судовому засіданні обставин дорожньої обстановки, зокрема, і обставин перетину перехрестя автомобілем Hyundai (і20), днз НОМЕР_1 на червоний сигнал світлофора, що забороняє рух, вказаний автомобіль навіть при виконанні інших вимог Правил дорожнього руху (щодо пропуску пішоходів) не повинен був створювати перешкод для руху трамваю. 
Суд першої інстанції зазначив, що встановлені у судовому засіданні обставини та досліджені докази не містять достатніх, належних і допустимих доказів вчинення ОСОБА_2 тих порушень Правил дорожнього руху, які стали причиною ДТП і підставою складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. 
Не погоджуючись з вищевказаною постановою  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить вказану постанову скасувати та постановити нову, якою визнати ОСОБА_2 винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ОСОБА_1  вважає, що він вимог ПДР не порушував, рух вздовж трамвайної колії здійснювався вимушено і був зумовлений особливістю перехрестя, будь-які його дії не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної події.
Вважає, що його пояснення та пояснення його представника не були належним чином взяті до уваги судом першої інстанції.
На думку апелянта, суд першої інстанції підійшов до дослідження та аналізу ситуації однобічно, досліджував лише порушення тих пунктів ПДР, які не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із з настанням ДТП, поклав на  ОСОБА_1  всю провину за настання ДТП, уникаючи аналізу порушення ОСОБА_2 аналогічних пунктів ПДР.
Також на його думку, суд першої інстанції чомусь ототожнив поняття “зупинки” та “вимушеної зупинки”, що і потягло за собою низку хибних висновків.
Заслухавши особу, що подала апеляційну скаргу  ОСОБА_1 та його захисника Садиленка О.Л., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку ОСОБА_2 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги  ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про таке.
Частиною 7 ст. 294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами..., а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону та прийняв законне та обґрунтоване рішення.
Під час апеляційного розгляду були повторно досліджені докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП у відношенні  ОСОБА_2 , а саме:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 136353 від 06.12.2019 року, складений працівником патрульної поліції за ст.124 КУпАП у відношенні  ОСОБА_2 ;
- схема місця ДТП від 06.12.2019 року, згідно якої автомобіль Hyundai (і20) знаходиться на трамвайній колії.
Також апеляційним судом були переглянуті фототаблиці та відеозапис даної ДТП, згідно яких вбачається, що в діях ОСОБА_2 не вбачається порушень ПДР, які б перебували у причинному зв`язку з ДТП. 
В судовому засіданні апеляційного суду водій  автомобіля Hyundai (і20), днз НОМЕР_1 ОСОБА_1  наполягав на тому, що він не порушував ПДР, рух вздовж трамвайної колії здійснювався вимушено і був зумовлений особливістю перехрестя, будь-які його дії не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної події. Зазначив, що він виїжджав на перехрестя на жовтий сигнал світлофору, а потім зупинився перед пішохідним переходом, оскільки на ньому знаходились люди. 
Водій ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду пояснила, що на перехресті де сталася ДТП на світлофорі був секундомір. Водій ОСОБА_1 поїхав на жовтий сигнал світлофора, що заборонено ПДР, та зупинився заднім колесом на рельсі трамваю. При цьому вона не бачила даний автомобіль, який неочікувано хотів проскочити перехрестя, в той час, коли інші транспортні засоби вже стояли. Вважає, що в її діях не має порушень ПДР, оскільки саме водій  ОСОБА_1 порушив ПДР. 
Аналізуючи зазначені докази в сукупності з поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які були надані ними під час апеляційного розгляду, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги  ОСОБА_1 , оскільки пояснення останнього про те, що під час події дорожньо-транспортної пригоди він пропускав пішоходів і не мав змоги продовжувати рух, апеляційний суд визнає такими, які не є підставою для виправдовування його дій, остільки він не зупинився перед перехрестям, а намагався проскочити на жовтий сигнал світлофора.
Пунктом 15.8. Правил дорожнього руху України встановлено, що на трамвайній колії попутного напрямку, розташованій ліворуч на одному рівні з проїзною частиною для руху нерейкових транспортних засобів, дозволяється зупинка лише для виконання вимог цих Правил, а на розташованих біля правого краю проїзної частини — лише для посадки (висадки) пасажирів чи виконання вимог цих Правил. У цих випадках не повинно створюватись перешкод для руху трамваїв.
Апеляційним переглядом встановлено, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що  ОСОБА_2  керуючи трамваєм № 1407/ НОМЕР_2 на перехресті пр. Дмитра Яворницького та вул. Шмідта у м. Дніпро біля буд. 113, не допустила порушень вимог п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, які б перебували у причинному зв`язку, і тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Апеляційний суд при цьому зазначає, що належним виконанням вимог пункту 15.8 Правил дорожнього руху водій  автомобіля Hyundai (і20), днз НОМЕР_1 ОСОБА_1  мав технічну можливість уникнути зупинки на трамвайній колії, оскільки як вбачається зі схеми ДТП, до пішохідного переходу була відстань 1,3 м, і він міг би декілька проїхати вперед та запобігти зіткненню з трамваєм.
Суд першої інстанції на підставі об`єктивно досліджених належних та допустимих доказів дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу вказаного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та вірно застосував положення п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, закривши провадження у справі.
Постанова суду першої інстанції за своїм змістом є обґрунтованою, вмотивованою та законною.
Порушень норм процесуального або матеріального права, які б слугували підставою для скасування судового рішення, не вбачається.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу  ОСОБА_1  необґрунтованою і не вбачає підстав для її задоволення.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення. 
Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2020 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського         
апеляційного суду                                                         В.Д. Коваленко