П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

__________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
05 лютого 2020 р.	м.Одеса	Справа № 540/2066/19	
Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,
розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області (далі ГУПФУ) у якому просив:
- визнати протиправною відмову ГУПФУ в проведенні перерахунку призначеного ОСОБА_1 пенсійного забезпечення;
- зобов`язати ГУПФУ здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2018 року на підставі довідки про нараховане грошове забезпечення № 355/ф від 03 червня 2019 р. з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія: надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за роботу яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавки за кваліфікацію, премії та щомісячної додаткової грошової винагороди, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування..
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення ГУПФУ про відмову в перерахунку пенсійного забезпечення позивача із включенням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди, викладену в листі від 23 липня 2019 року №92/5-99-33; зобов`язано відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу пенсії з 01 січня 2018 року на підставі довідки про нараховане грошове забезпечення № 355/ф від 03 червня 2019 р. з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія щомісячної додаткової грошової винагороди. В решті позову було відмолено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ГУПФУ подало апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалене з частковим порушенням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23 грудня 2017 року № 61 ОСОБА_1 звільнено в запас у зв`язку з закінченням строку контракту.
З 1 січня 2018 позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ, у розмірі 70 % грошового забезпечення. Розмір пенсії позивачу, як особі офіцерського складу, обчислений за вислугу 20 років - 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення; за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
У грошове забезпечення для обчислення пенсії згідно протоколу від 01 січня 2018 року за пенсійною справою №2101006355 (а.с.49) були включені такі складові грошового забезпечення - посадовий оклад 1030 грн., оклад за військовим званням 120 грн., процентна надбавка за вислугу років 40 % 460 грн. 00 коп., середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення 5576,48 грн., в тому числі надбавка за доступ до державної таємниці 10%, надбавка за особливо важливі завдання 50%, премія 450% 3147 грн., усього 9454 грн.
З 1 січня 2018 ГУПФУ на виконання пунктів 1, 2 постанови КМУ №103 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 31 березня 2018 ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення 9300,00 грн.
24 квітня 2018 року ГУПФУ здійснено перерахунок пенсії на підставі трьох складових грошового забезпечення: посадовий оклад - 4930,00 грн., оклад за військовим званням - 1270,00 грн. та надбавки за вислугу років 50% - 3100,00 грн., а загальна сума грошового забезпечення склала 9300,00 грн. Розмір пенсії становив 70 % від грошового забезпечення.
Після цього, пенсія ще кілька разів була перерахована на підставі зазначених складових та з 01 лютого 2019 року складає 6140,14 грн.
05 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до ГУПФУ через Херсонський обласний військовий комісаріат з заявою, в якій просив перерахувати його пенсію з моменту призначення (з 01 січня 2018 року) з включенням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, додаткових видів грошового забезпечення, отриманих ним за останні 24 календарні місяці служби підряд.
До заяви позивач додав копію довідки про нараховане грошове забезпечення №355/ф від 03 червня 20199.
Відповідач листом від 23 липня 2019 №92/5-99-33 повідомив позивача про те, що врахування при розрахунку пенсії таких складових грошового забезпечення як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди не відповідає вимогам чинного законодавства. Таким чином, відповідач визнав заяву такою, що не підлягає задоволенню.
Позивач не погодився із відмовою ГУПФУ, тому звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в частині наявності у позивача права на включення до складу грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди виходив з того, що вказана виплата носить постійний характер та з неї щомісяця утримувався єдиний внесок. 
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції вірними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України з огляду на таке.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі – Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:
1) посадовий оклад;
2) оклад за військовим званням;
3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;
4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною першою статті 15 Закону №2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону №2262-ХІІ.
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.
Так, частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року – страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі КМУ).
Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Таким чином, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.
Враховуючи наведене, отримувана ОСОБА_1 згідно з довідкою про нараховане грошове забезпечення від 03 червня 2019 року №355/ф щомісячна додаткова грошова винагорода, з якої щомісяця її виплати утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, відтак, розмір призначеної позивачу пенсії підлягає перерахунку з дати її призначення – з 01 січня 2018 року. 
Наведений висновок суду відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 06 лютого 2019 по справі №522/2738/17.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. 
Наведені ж в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують та ґрунтуються на помилковому трактуванні норм матеріального права. 
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст.316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Федусик А.Г.	
Судді	    	Бойко А.В.    Шевчук О.А.