ПОСТАНОВА
Іменем України

21 лютого 2020 року 
Київ
справа №813/4913/15
адміністративне провадження №К/9901/26050/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А.,  суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Золочівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (правонаступником якої є Буська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області) 
на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 листопада       2015 року ( Кравців О.Р. )
та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня       2016 року (судді: Глушко І.В. (головуючий), Большакова О.О., Макарик В.Я.) 
у справі № 813/4913/15
за позовом Державного підприємства «Золочівське лісове господарство»
до Золочівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
У С Т А Н О В И В:
У серпні 2015 року Державне підприємство «Золочівське лісове господарство»       (далі - ДП «Золочівське лісове господарство») звернулося до суду з адміністративним позовом до Золочівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Золочівська ОДПІ, контролюючий орган), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 26 серпня 2015 року № 0000432200, №0000412200, № 0000442200.
На обґрунтування позовних вимог ДП «Золочівське лісове господарство» зазначило, що висновки контролюючого органу ґрунтуються на помилковій оцінці операцій з контрагентом позивача - фірмою «ZORTEX BUSINESS LLP» (Велика Британія). У позивача не було жодних підстав вважати, що контрагент ліквідований з 15 липня 2014 року, оскільки оплата за поставлену продукцію проведена вчасно, від банківських установ не надходило інформації про ліквідацію контрагента, на митниці жодних зауважень при митному оформленні товару не отримано. За таких обставин позивач вважає, що прийняті Золочівською ОДПІ податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.
Львівський окружний адміністративний суд постановою від 11 листопада 2015 року адміністративний позов задовольнив повністю: визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення Золочівської ОДПІ від 26 серпня 2015 року №0000412200, № 0000432200, № 0000442200.
Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 22 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат змінив: стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Золочівської ОДПІ на користь ДП «Золочівське лісове господарство» судові витрати в розмірі 487,20 грн сплаченого судового збору. В решті постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року залишив без змін.
Судові рішення мотивовані тим, що твердження контролюючого органу про ліквідацію компанії «ZORTEX BUSINESS LLP» не знайшли свого підтвердження в ході з`ясування обставин у справі. Так, Золочівською ОДПІ жодних порушень щодо оформлення первинних фінансово-господарських документів за взаємовідносинами позивача з вказаним вище контрагентом не виявлено; факт реального постачання товару відповідно до укладених контрактів підтверджується первинними документами встановленої форми; після 15 липня 2014 року компанію «ZORTEX BUSINESS LLP» обслуговували іноземні банки, а митні органи України після виконання усіх належних митних процедур здійснювали митне оформлення вантажів та випускали їх за межі території України. Як наслідок, суму 2   626   469,43 грн відповідачем безпідставно кваліфіковано як безповоротну фінансову допомогу, а тому доводи контролюючого органу про заниження позивачем доходів за 2014 рік на вказану суму є необґрунтованими, як і висновки щодо заниження позивачем частини чистого прибутку (доходу) та недотримання останнім термінів розрахунків з нерезидентом та порушення порядку декларування валютних цінностей.
Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Золочівська ОДПІ звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити ДП «Золочівське лісове господарство» у задоволенні позову повністю. 
Зокрема, скаржник зазначив, що відповідно до інформації, отриманої від компетентного органу Великобританії від 09 липня 2015 року № EО1/F23254/NS, компанія «ZORTEX BUSINESS LLP» ліквідована 15 липня 2014 року, що, відповідно, ставить під сумнів вчинення між нею та ДП «Золочівське лісове господарство» правочинів після цієї дати та експортних операцій. Компанія «ZORTEX BUSINESS LLP» (Шотландія) не є правонаступником компанії «ZORTEX BUSINESS LLP» (м. Лондон, Велика Британія); це два різні партнерства з обмеженою відповідальністю, які не пов`язані між собою та мають різні реєстраційні дані. 
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 12 жовтня 2016 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою контролюючого органу.
Позивач не скористався своїм правом подати заперечення/відзив на касаційну скаргу, що не перешкоджає розгляду справи.
20 лютого 2018 року справу в порядку, передбаченому підпунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року; далі - КАС України) передано до Верховного Суду.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
27 серпня 2018 року на адресу Суду надійшло клопотання про заміну Золочівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області її правонаступником - Буською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області.
Враховуючи положення статті 52 КАС України, колегія суддів вважає за можливе здійснити процесуальне правонаступництво, замінивши відповідача - Золочівську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області її правонаступником - Буською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області.
Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Суди попередніх інстанцій встановили, що Золочівською ОДПІ проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за результатами якої складено акт від 14 серпня 2015 року № 4/22-00992467.
Відповідно до акта перевірки контролюючим органом встановлено порушення позивачем норм законодавства, а саме:
- підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14, підпункту 135.5.4 пункту 135.5, пункту 135.1 статті 135, пункту 137.10 статті 137 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на прибуток підприємств за 2014 рік на загальну суму 499 945,59 грн;
- пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.4, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.3 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 5836,27 грн, зокрема за січень 2013 року - 1916,84 грн, за лютий 2013 року - 948,30 грн, за березень 2013 року - 155,00 грн, за квітень 2013 року - 800,00 грн, за вересень 2013 року - 1669,87 грн, за жовтень 2013 року - 43,33 грн, за лютий 2014 року - 129,60 грн; та зменшено від`ємне значення за грудень 2014 року на суму 151,58 грн;
- підпункту 13 пункту 2 статті 29 Бюджетного кодексу України та пункту 3 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2011 року № 138, внаслідок чого занижено частину чистого прибутку (доходу), що відраховується до державного бюджету за 2014 рік на загальну суму 7849,63 грн;
- абзацу 3 пункту 127.1 статті 127, підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, в результаті чого несвоєчасно перераховано до державного бюджету податок на доходи фізичних осіб за 2013-2014 роки в сумі          49 735,67 грн;
- статті 1 Закону України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», статті 6 Закону України від 16 квітня   1991 року № 959-ХІІ «Про зовнішньоекономічну діяльність», пункту 3 статті 31 Закону України «Про міжнародне приватне право», статті 207 Цивільного кодексу України по взаєморозрахунках між позивачем та фірмою - нерезидентом «ZORTEX BUSINESS LLP» (Великобританія) за період з 15 липня 2014 року до 31 грудня 2014 року;
- пункту 1 статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року        №15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю».
Вказані висновки відповідача обґрунтовані посиланням на те, що позивачем протиправно не відображено в податковій звітності отриману безповоротну фінансову допомогу в сумі 2   626   469,43 грн за результатами проведення господарських операцій з компанією «ZORTEX BUSINESS LLP» після 15 липня          2014 року, оскільки з вказаної дати, відповідно до інформації з офіційного сайту Великобританії - Companies House, компанія «ZORTEX BUSINESS LLP» ліквідована (стан підприємства «dissolved»). 
26 серпня 2015 року на підставі акта перевірки Золочівська ОДПІ прийняла податкові повідомлення-рішення: 
- № 0000412200 за платежем: податок на прибуток/доходи/підприємств і організацій державного підпорядкування на суму 749 918,39 грн, зокрема за основним    платежем - 499   945,59 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) -   249 972,80 грн;
- № 0000432200 за платежем: пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства на суму 362 260,44 грн;
- № 0000442200 за платежем: адміністративні санкції та інші санкції (надходження коштів, контроль за справлянням яких закріплено за ГУ Міндоходів-рай) на суму 1700,00 грн.
Відповідно до пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України (тут та надалі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.
За правилами підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України  інші доходи включають: вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.
Згідно з підпунктом 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України  фінансова допомога - це фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.
Безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних); сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.    
Крім того за змістом статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.
Водночас цією нормою передбачено, що Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.
Так, Правлінням Національного банку України прийнято постанови «Про врегулювання ситуації на валютному ринку України» від 20.08.2014 № 515, «Про врегулювання ситуації на валютному ринку України» від 20.11.2014 № 734, «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 01.12.2014 № 758, «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 03.03.2015 № 160, пунктом 1 яких встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її  проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).
Отже, з огляду на зміст наведених норм підставою для стягнення пені з резидента-суб`єкта підприємницької діяльності є порушення строків зарахування виручки в іноземній валюті на його валютні рахунки в уповноважених банках.
У справі, що розглядається, судами попередніх інстанцій встановлено, що між           ДП «Золочівське лісове господарство» (продавець) та компанією «ZORTEX BUSINESS LLP» (покупець) укладено контракт від 02 квітня 2013 року № 4/13 на поставку пиловника соснового в кількості 500 м. куб. За якістю деревини товар повинен відповідати вимогам 2-го і 3-го сортів ГОСТ 9463-88. Загальна сума контракту              37 500,00 доларів США.
Також 26 грудня 2013 року між позивачем (продавець) та компанією «ZORTEX BUSINESS LLP» (покупець) укладено контракт № 2/2014 на поставку пиловника соснового в кількості 500 м. куб. та пиловника букового в кількості 500 м. куб. За якістю пиловник сосновий повинен відповідати вимогам 2-го і 3-го сортів ГОСТ 9463-88, а пиловник буковий - 1-го, 2-го і 3-го сортів ГОСТ 9462-88. Загальна сума контракту орієнтовно складає 92 000,00 дол. США.
Відповідно до умов зазначених контрактів платежі за товар (100% передоплата) здійснюються в доларах США шляхом банківського переказу на валютний рахунок продавця, поставка товару здійснюється на умовах CPT - м. Одеса (згідно з Інкотермс 2010).
Про виконання умов вказаних правочинів, з урахуванням додаткових угод до них, свідчать подані позивачем специфікації, рахунки-фактури, залізничні накладні. Здійснення експорту лісоматеріалів підтверджується митними деклараціями з відбитками печаток митного органу. На підтвердження проведених взаєморозрахунків ДП «Золочівське лісове господарство» та «ZORTEX BUSINESS LLP» позивачем надано банківські виписки в іноземній валюті та документи бухгалтерського обліку.
Водночас, обґрунтовуючи свою позицію щодо правомірності прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, відповідач з посиланням на відомості з офіційного сайту Великої Британії - Companies House, розміщеного за адресою: http://wck2.companieshouse.gov.uk, наголошував на тому, що компанія «ZORTEX BUSINESS LLP» (Велика Британія) ліквідована 15 липня 2014 року, що, на переконання контролюючого органу, обумовлює неможливість здійснення експортних поставок на адресу цієї юридичної особи після вказаної дати.
Утім судами попередніх інстанцій з`ясовано, що відповідно до протоколу зборів засновників від 14 липня 2014 року контрагент позивача лише змінив реєстраційну адресу в межах однієї країни, компанія «ZORTEX BUSINESS LLP» є діючою юридичною особою та зареєстрована за адресою: SUITE 20 12 SOUTH BRIDGE EDINBURGH SCOTLAND EH1 1DD UNITED KINGDOM.
При цьому факт реального постачання товарів саме на адресу компанії «ZORTEX BUSINESS LLP» та отримання від неї позивачем виручки в охоплений перевіркою період підтверджено митними деклараціями та первинними бухгалтерськими документами, а контролюючим органом жодних доказів на підтвердження фіктивного (безтоварного) характеру здійснених поставок не представлено та відповідних доводів не наведено.
За таких обставин висновок судів попередніх інстанцій про неправомірність прийняття контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.
Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Буської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня             2016 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                               І.А. Гончарова 

Судді                                                                                                                   І.Я. Олендер

                                                                                                                      Р.Ф. Ханова