Ухвала
про залишення скарги без руху
27 січня 2020 року
м. Київ
провадження № 51-292 ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого                            ОСОБА_1 ,
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області,
встановив:                                                                
Засуджений ОСОБА_4 подав скаргу на вирок суду першої інстанції щодо нього та просить скасувати судове рішення у зв`язку з призначенням йому суворого покарання, однак не зазначив дату постановлення зазначеного вироку та чи переглядався вирок щодо нього в апеляційному порядку. При цьому, посилається на те, що суд не повідомив його про судовий розгляд кримінального провадження, не розглянув питання про можливість застосування до нього положень ч.5 ст. 72 Кримінального кодексу України (далі – КК), що за час іспитового строку він не притягувався  до адміністративної та кримінальної  відповідальності.
Водночас засуджений подав клопотання? в якому просить суд касаційної інстанції встановити законність і справедливість його конституційних прав, свобод і гарантій відповідно до Конституції України, оскільки  при постановленні вироку щодо нього і призначенні суворого покарання не враховано усі обставини матеріалів кримінального провадження. 
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням засудженому ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) пунктів  3, 4 і 5  ч. 2 передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
– судове рішення, що оскаржується;
– обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
– вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст.436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 
- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу  – без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
- змінити судове рішення.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. 
При вирішенні питання про наявність цих підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412–414 КПК.
Однак, як убачається зі змісту скарги, скаржник вищевказаних вимог закону не дотримався.
Так, ОСОБА_4 подав скаргу на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області щодо нього, але не зазначив дату постановлення цього рішення та чи переглядався вирок суду щодо нього в апеляційному порядку і яке рішення прийнято судом апеляційної інстанції, у зв`язку з чим суд касаційної інстанції не має можливості визначити вчасність подання ним касаційної скарги відповідно до положень ст.426 КПК. 
При цьому ОСОБА_4 у скарзі просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржуваний вирок, але така вимога засудженого не є конкретною до суду касаційної інстанції в частині оскарження судового рішення, а саме щодо його  скасування або зміни відповідно до положень ст. 436 КПК.
Крім того, засуджений у скарзі посилається на суворість призначеного судом першої інстанції покарання, однак не навів належних обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного ним судового рішення в частині призначення покарання, а саме, не зазначив доводів щодо виду і розміру покарання та в чому саме полягає  їх явна несправедливість через суворість,  з урахуванням положень ст.ст. 414,438 КПК. 
Відповідно до ч.5 ст. 427 КПК, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Обов`язок долучення копій судових рішень, що оскаржуються, покладено кримінальним процесуальним законом саме на особу, яка подає касаційну скаргу.
В порушення вимог зазначеної норми КПК, скаржником не надано до скарги копію оскаржуваного ним судового рішення.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_4 .  
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків — п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_5 каровець                                    ОСОБА_2                                     ОСОБА_3