КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 № 33/824/533/2020                                                           Постанова винесена суддею Омельченко М.М. 
 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
            13 січня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю ОСОБА_1 та захисника Гуденка Є.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу 
            ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в                 смт. Глеваха Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,               
            на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від          27 травня 2019 року
                                                             в с т а н о в и в:
 
            Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 травня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1      ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
            Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. 
            
            Як встановив суддя місцевого суду, ОСОБА_1 10 травня 2019 року об 11 год. по вул. Балукова в м. Вишневе керував автомобілем «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: хитка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нерозбірлива мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
            В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 травня 2019 року.
            В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що 10 травня 2019 року його було затримано працівниками поліції в приміщенні відділу поліції в м. Вишневе, де він мав намір подати заяву про вчинене правопорушення щодо своєї тещі. Дійсно в цей день він вживав алкогольні напої, проте в стані алкогольного сп`яніння за кермо не сідав, а працівники поліції протиправно склали щодо нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, бо він з ними  посварився у зв`язку з тим, що вони відмовлялись реєструвати його заяву.
            Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків є неналежними та недопустимими доказами, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складав один працівник поліції, а пояснення відбирав інший, до того ж на бланках. При цьому копія протоколу йому під розписку не вручалась, права передбачені                   ст. 268 КУпАП не роз`яснювались, а начебто його підписи в протоколі різняться між собою та не належать йому. Пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не підтверджують його вини у вчиненні правопорушення, під час складання протоколу свідки взагалі були відсутні, що фактично слідує з пояснень свідка ОСОБА_2 , які він надавав о 12 год. 30 хв., тобто через 30 хв. після складання протоколу про адміністративне правопорушення, при цьому в поясненнях не вказав, що був очевидцем керування ним (апелянтом) автомобілем. Свідок ОСОБА_3 взагалі надав пояснення 05.10.2019 року, тобто за 5 місяців до скоєння правопорушення. 
            ОСОБА_1 зазначає і про те, що судом була розглянута справа про адміністративне правопорушення без його участі та виклику в судове засідання, чим істотно порушені його процесуальні права, водночас доказам у справі не надана належна оцінка, що призвело до безпідставного притягнення його до адміністративної відповідальності.
 
Одночасно в апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушив питання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 травня 2019 року, поважність пропуску якого обґрунтував тим, що розгляд справи було здійснено у його відсутність без повідомлення про час та місце розгляду, а про існування оскаржуваної постанови він довідався лише 21 серпня 2019 року.
 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду ОСОБА_1   пропущений з поважних причин, оскільки справу було розглянуто без його участі та за відсутності даних про належне повідомлення про час, дату та місце судового розгляду, при цьому твердження апелянта про ознайомлення з прийнятим рішенням 21 серпня 2019 року узгоджуються з матеріалами справи, тому процесуальний строк оскарження підлягає поновленню.
 
Заслухавши пояснення  ОСОБА_1 та захисника на підтримку апеляційних вимог, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення та допитавши свідка, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
 
У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. 
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності. 
            Крім того, згідно з положеннями ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Разом із цим, за змістом                     ст. 2772 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
 
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність спеціального суб`єкта - водія транспортного засобу настає, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За змістом п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За положеннями ст. 266 КУпАП та підзаконних актів особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
 
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що суддя місцевого суду, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, вищевказаних вимог процесуального закону не дотримав, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого             ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується доказами.
 
            Як убачається з матеріалів справи, 10 травня 2019 року стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому вказано про те, що 10 травня 2019 року об 11 год. 00 хв. в м. Вишневе, по                              вул. Балукова водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (хитка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нерозбірлива мова). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).
            До протоколу працівник поліції долучив лише пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оформлені на бланках, за змістом яких у присутності свідків водій                        ОСОБА_1 10 травня 2019 року о 12 год. 30 хв. від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився (а.с. 2).
 Із змісту протоколу слідує, що відеозапис нагрудною відеокамерою поліцейського під час фіксування правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення не здійснювався, бо такий не долучений до протоколу. Крім того, водія ОСОБА_1 поліцейський не відстороняв від керування транспортним засобом як того вимагають положення ч. 1 ст. 266 КУпАП. 
 
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 10 травня 2019 року зранку він прибув до відділу поліції, який розташований у м. Вишневому Київської області, для подання заяви про вчинене правопорушення щодо своєї тещі ОСОБА_4 , яка забрала його особисті документи. Він вживав пиво, бо був знервований. У відділі поліції, де він перебував тривалий час, у нього виник конфлікт з працівниками поліції, які не хотіли приймати та реєструвати його заяву. Поліцейським не сподобалися його вимоги, тому вони звинуватили його у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, від якого він дійсно відмовився, бо автомобілем у стані сп`яніння не керував. 
Стверджував, що автомобіль «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1 , йому не належить, 10 травня 2019 року він ним не керував, копію протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейський йому не вручив, в протоколі він нічого не писав та не підписував його.
 
Допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 повідомив, що вранці 10 травня 2019 року, перебуваючи неподалік від приміщення відділу поліції в м. Вишневому,  він побачив як до відділу поліції під`їхав автомобіль Мітсубісі зеленого кольору, з якого вийшов водій, а це був ОСОБА_1 . Останній взяв пляшку пива з багажника автомобіля та пішов у напрямку відділу поліції. Він (свідок) пішов на роботу в сусіднє з відділом поліції приміщення, а приблизно через годину знову вийшов на вулицю покурити. До нього звернулися працівники поліції та запросили бути свідком відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння, на що він погодився. В його присутності та присутності незнайомої йому жінки, яку також запросили працівники поліції, ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився, поводив себе агресивно, сперечався з поліцейськими. Все це відбувалося біля автомобіля Мітсубісі.   
 
З наданих в суді апеляційної інстанції пояснень свідка ОСОБА_2 хоча і вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1 , вранці 10 травня 2019 року, який він припаркував неподалік від приміщення Вишнівського ВП в м. Вишневе Київської області, проте також слідує, що з того часу як ОСОБА_1  залишив указаний автомобіль і до того часу, коли свідка запросили поліцейські для участі в огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, пройшов значний проміжок часу, понад години, при цьому автомобіль постійно залишався на тому місці, де його припаркував ОСОБА_1 . До того ж за поясненнями свідка, він не міг оцінити стан водія під час керування ним транспортним засобом, а саме щодо наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння. 
 
В матеріалах справи, окрім даних в протоколі щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом об 11 годині 10 травня 2019 року в м. Вишневе з явними ознаками алкогольного сп`яніння, інші докази, які б доводили такі обставини, відсутні.
  
З метою перевірки пояснень ОСОБА_1 щодо фактичних обставин, які передували складанню стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, судом апеляційної інстанції неодноразово здійснювалися заходи для виклику в судове засідання поліцейського Стужука М.А., який склав протокол про адміністративне правопорушення, та поліцейського ОСОБА_5 , який оформлював письмові пояснення свідків.
Працівники поліції у судове засідання не прибули, про причини неприбуття не повідомили, і забезпечити їх явку з урахуванням особливостей провадження в справі про адміністративне правопорушення суд позбавлений можливості.
 
Отже, з урахуванням пояснень свідка   ОСОБА_2 доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, під його керуванням транспортний засіб працівники поліції не зупиняли, ознак алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля у нього не виявляли і підстав для проведення його огляду на стан сп`яніння у працівника поліції взагалі не було, нічим не спростовані. Разом із цим, виключно дані в протоколі щодо події правопорушення, які не ґрунтуються на інших доказах у справі, не можуть були покладені в основу висновку про доведеність вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. 
 
            За вказаних обставин, вважаю, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддею місцевого суду не було дотримано вимог, передбачених                ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, внаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів, суддя дійшов необґрунтованого висновку про доведеність вчинення                ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
            Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
            Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
 
            З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, враховуючи, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у невиконанні ним, як спеціальним суб`єктом - водієм транспортного засобу вимог п. 2.5 ПДР України у справі відсутні, а згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 травня 2019 року підлягає скасуванню з прийняттям рішення про закриття провадження в справі на підставі п. 1                                   ст. 247 КУпАП. Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя,
 
п о с т а н о в и в:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 травня 2019 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить                   10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір -- скасувати.
Провадження в справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду                                             О.П. Павленко