Постанова
Іменем України
 
17 січня 2020 року
місто Київ
 
справа № 520/2609/17
провадження № 61-9001св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 27 березня 2019 року у складі колегії суддів: Черевка П. М., Дрішлюка А. І., Драгомерецького М. М.,
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Стислий виклад позиції позивача
Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк», банк) у лютому 2017 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором від 13 лютого 2007 року № 11111845000 за процентами та кредитом у розмірі 152 818, 23 швейцарських франків та за пенею у розмірі 812 253, 72 грн.
Стислий виклад зустрічних позовів
ОСОБА_1 у травні 2018 року звернулася до суду із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту від 13 лютого 2007 року № 11111845000, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 
ОСОБА_3 у травні 2018 року звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання припиненою поруки ОСОБА_3 за договором поруки від 24 березня 2009 року № 237985, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 29 травня 2018 року задоволено частково клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Витребувано від ПАТ «УкрСиббанк»: оригінали документів, що підтверджують факт отримання позичальником грошових коштів за договором про надання споживчого кредиту від 13 лютого 2007 року № 11111845000; засвідчені належним чином копії документів, що підтверджують конвертацію валюти в грошову одиницю України - гривню (заяву про обмін (конвертацію) іноземної валюти) за договором про надання споживчого кредиту від 13 лютого 2007 року № 11111845000; книгу обліку готівки та інших цінностей операційної каси відділення № 432 АКІБ «УкрСиббанк» за 16 лютого 2007 року; меморіальні ордери за рахунками №  НОМЕР_1 , №  НОМЕР_2 та за іншими рахунками, що відкриті ОСОБА_1 у Акціонерному товаристві «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк») для здійснення операцій за кредитним договором за період з 13 лютого 2007 року до 02 березня 2017 року, які відповідають кожній фінансовій операції за договором про надання споживчого кредиту від 13 лютого 2007 року № 11111845000; інформацію у формі довідки про всі поточні, розрахункові та інші рахунки, відкриті ОСОБА_1 у AT «УкрСиббанк» для здійснення операцій за договором про надання споживчого кредиту від 13 лютого 2007 року № 11111845000; оригінал для огляду та копію для долучення до матеріалів цивільної справи кредитної справи, сформованої стосовно ОСОБА_1 згідно з договором про надання споживчого кредиту від 13 лютого 2007 року № 11111845000, у тому числі документ, що підтверджує письмове ознайомлення позичальника перед підписанням кредитного договору з кредитними умовами, зокрема, з інформацією про орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту, згідно з частиною другою статті 11 Закону України 
«Про захист прав споживачів»; письмовий розрахунок сукупної вартості кредиту № 11111845000 за договором, укладеним 13 лютого 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 ; документальне підтвердження того, що заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 13 лютого 2007 року № 11111845000 знаходиться на балансі банку та не списана з балансу.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2018 року позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості залишено без розгляду. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ПАТ «УкрСиббанк», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання поруки припиненою, залишено без розгляду. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , про визнання кредитного договору недійсним залишено без розгляду.
Ухвала суду першої інстанції обґрунтовувалася тим, що ПАТ «УкрСиббанк» не виконало ухвалу суду, не надало будь-якого з витребуваних документів, тому ухвала суду про витребування доказів не виконана, представником ПАТ «УкрСиббанк» не повідомлено причини, у зв`язку з чим позивач не може надати зазначені документи. Суд першої інстанції дійшов висновку, що у зв`язку з неможливістю ухвалення судом законного та обґрунтованого рішення без витребуваних доказів, які не надано позивачем без поважних причин, у силу положень статті 257 ЦПК України, позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає залишенню без розгляду.
Постановою Одеського апеляційного суду від 27 березня 2019 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено частково. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2018 року скасовано в частині залишення позову ПАТ «УкрСиббанк» без розгляду, справу в цій частині направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційний суд, не погодившись з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позову ПАТ «УкрСиббанк» без розгляду, дійшов висновку, що під час постановлення ухвали про витребування доказів, представник АТ «УкрСиббанк» не був присутній, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, наявне у матеріалах справи, не містить інформації, яку саме копію ухвали суду одержано банком 13 червня 2018 року, що виключає можливість залишення позову без розгляду із зазначених підстав.
ІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У касаційні скарзі, поданій до Верховного Суду засобами поштового зв`язку у квітні 2018 року, ОСОБА_1 просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 27 березня 2019 року та залишити в силі ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2018 року.
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга обґрунтовується тим, що апеляційний суд неповно з`ясував обставини справи, внаслідок чого ухвалив постанову з порушенням норм процесуального права. ОСОБА_1 зазначає, що копія ухвали суду першої інстанції про витребування доказів направлялася ПАТ «УкрСиббанк» неодноразово, отримана банком 13 червня 2018 року, що підтверджується матеріалами справи, проте не виконана без поважних причин.
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
АТ «УкрСиббанк» просило касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, зазначило, що відсутні підстави для залишення позову без розгляду.
ІІІ. ВІДОМОСТІ ПРО РУХ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА МЕЖІ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ СУДОМ
Ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано із суду першої інстанції матеріали цивільної справи.
За змістом правила частини першої статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи проводиться колегією у складі трьох суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 
З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом застосовані правила статті 400 ЦПК України, відповідно до яких під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваної постанови апеляційного суду визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд вислухав суддю-доповідача, перевірив доводи касаційної скарги та матеріали цивільної справи, за результатами чого зробив такі висновки.
Оцінка аргументів, викладених у касаційній скарзі 
Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
Відповідно до частин сьомої-десятої статті 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.
Системне тлумачення пункту 9 частини першої статті 257 ЦПК України свідчить, що його необхідно застосовувати у взаємозв`язку із положеннями частин сьомої-десятої статті 84 ЦПК України.
Наведені висновки щодо застосування норм процесуального права відповідають правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 592/10368/16-ц (провадження 
№ 61-35703св18), у постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 560/904/15-ц (провадження № 61-40688св18).
Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції не з`ясував причини неподання витребуваних доказів, не розглянув питання про застосування заходів процесуального примусу до позивача (у разі визнання причин неподання витребуваних доказів неповажними), а тому суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та направляючи справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про передчасність висновків суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позову без розгляду відповідно до пункту 9 частини першої статті 257 ЦПК України.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Зважаючи на наведене, встановивши, що суд першої інстанції наведених вимог процесуального закону не дотримався, не з`ясував причини неподання витребуваних доказів, не розглянув питання про застосування заходів процесуального примусу до позивача (у разі визнання причин неподання витребуваних доказів неповажними), як наслідок, зробив передчасний висновок про залишення позову без розгляду, апеляційний суд обґрунтовано скасував у частині ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2018 року, справу направив для продовження розгляду до суду першої інстанції в частині вирішення позову ПАТ «УкрСиббанк».
Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 . Верховний Суд визнає необґрунтованими, а отже, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова апеляційного суду підлягає залишенню без змін.
Інших доводів касаційна скарга не містить, а тому відповідно меж розгляду справи касаційним судом, визначених статтею 400 ЦПК України, Верховний Суд не перевіряє законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення з інших підстав.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Одеського апеляційного суду від 27 березня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                              С. О. Погрібний

                                                                                                                        І. Ю. Гулейков

                                                                                                                        Г. І. Усик