ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3258/20 Справа № 210/6126/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Зубакової В.П.,
суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.,
секретар судового засідання: Євтодій К.С.
сторони
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Хайтек»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняапеляційні скарги позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Толстих Анна Борисівна, та Товариства з обмеженою відповідальністю «Хайтек» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2019 року, яке ухвалене суддею Сільченком В.Є. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області (відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні),-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хайтек» про стягнення моральної шкоди в зв`язку з нещасним випадком, посилаючись на отримання ним виробничої травми, що потягло за собою втрату професійної працездатності. Висновком МСЕК у 2019 році йому первинно встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 65% з 13 лютого 2019 року по 01 березня 2020 року, з наступним переоглядом 10.02.2020 року та визнано людиною з інвалідністю другої групи.
Вважає, що у зв`язку з отриманою виробничою травмою йому спричинено моральну шкоду, яка завдана з вини відповідача та підлягає відшкодуванню ним, а тому просив суд стягнути на його користь моральну шкоду з відповідача у розмірі 271 245,00 грн., без утримання податку з доходу фізичних осіб.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хайтек»  на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 40 000,00 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хайтек»  на користь держави судові витрати у розмірі 768,40 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Толстих А.Б., ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутої на користь позивача, просить збільшити його розмір до заявленого ним у позові, оскільки він значно занижений та не відповідає глибині моральних страждань позивача та принципу розумності, виваженості і справедливості. Також, просить врахувати, що внаслідок отриманої травми та значної втрати професійної працездатності, позивач не має змоги вести звичне життя. Судом першої інстанції не повністю враховано, що позивач, внаслідок отриманої травми, позбавлений можливості самостійно пересуватись, він може це зробити лише за допомогою милиць, крім того мінімальне навантаження викликає нестерпний біль. Станом на січень 2020 року функціонал кісток гомілки позивача не поновлено, одужання не відбулось, він продовжує лікуватись, негативні зміни у його житті довготривалі. 
В апеляційній скарзі представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Хайтек» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту рішення, необ`єктивне з`ясування обставин, що мають значення для справи.  Зазначає, що судом не було враховано тієї обставини, що нещасний випадок стався внаслідок порушення позивачем вимог законодавства про охорону праці, що зазначено у Акті проведення спеціального розслідування нещасного випадку, тому покладення на відповідача обов`язку відшкодовування моральної шкоди суперечить законодавству. 
Крім того, зазначає, що судом першої інстанції не враховано того факту, що позивач виконував роботу в стані алкогольного сп`яніння, в його крові виявлено етанол в концентрації 0,73 г/л (%), та він знаходився в зоні можливого падіння обладнання.
Також, судом не надано належної оцінки доказу того, що згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого (позивача) № 938 за результатами токологічного дослідження сечі позивача № 729 від 19.10.2018 року – при хімічному дослідженні виявлено речовину, яка дає позитивну реакцію на опіати, що ще раз підтверджує вину позивача, а не відповідача при отриманні травми на виробництві. 
Працівник зобов`язаний дбати про особисту безпеку і здоров`я, в процесі виконання будь-яких робіт на підприємстві. 
Вважає, що позивачем не доведено факту моральних страждань, які спричинені отриманням ним травми на виробництві.
Посилання позивача на те, що він не має можливості, в зв`язку з отриманням травми, повноцінно приділяти уваги доньці – ходити з нею на прогулянку, доглядати, не відповідають дійсності, оскільки він мешкає окремо від родини, сплачує аліменти на користь дружини та дитини.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог, апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Толстих А.Б., яка підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити та заперечувала проти доводів апеляційної скарги відповідача та просила залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційних скарг та відзиву відповідача на апеляційну скаргу позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Хайтек» не підлягає задоволенню, в апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Толстих А.Б., підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 працював слюсарем - ремонтником з ремонту та обслуговування гірничо-металургійного устаткування 5-го розряду Товариства з обмеженою відповідальністю «Хайтек». 17.10.2018 року при виконанні монтажних робіт, в приміщенні ремонтного вузла № 2 Дробарної фабрики Гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з ОСОБА_1 стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, внаслідок якого він отримав виробничу травму, а саме: відкритий ІІІ-Б ступеню осколковий перелом середньої третини кісток лівої гомілки зі зміщенням, розтрощенням та дефектом шкіри.
Обставини, за яких стався нещасний випадок встановлені та досліджені комісією, викладені в Розділі 6 Акту № 1 за формою Н-1 від 13.12.2018 року про нещасний випадок. 
Під час виконання позивачем монтажних робіт, обумовлених його трудовими обов`язками, а саме під час виконання роботи з перефутировки конусу та ревізії вібромеханізму дробарного устаткування, де було застосовано електромостовий кран ДФГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», він направлявся за необхідними для виконання завдання інструментами, проходив неподалік місця встановлення броні, і вона падаючи, вдарила його по лівій нозі, від чого ОСОБА_1 отримав вищевказану травму. (а.с. 10-17).
Пунктом 10 цього Акту особами, які допустили порушення законодавства про охорону праці, визнано, крім позивача – ОСОБА_1 , слюсаря-ремонтника ТОВ «Хайтек», ОСОБА_2 , майстра дільниці ТОВ «Хайтек», ОСОБА_3 газорізальника (стропальника) ТОВ «Хайтек», ОСОБА_4 , машиніста крана ДФ ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».
13.12.2018 року було складено Акт про проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 17 жовтня 2018 року о 00 годині 05 хвилин в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Хайтек», форми Н-5, згідно до встановлених причин нещасного випадку технічні причини – відсутні. Основна причина – психофізіологічна, алкогольне, наркотичне, токсикологічне сп`яніння, порушено вимоги: п.1.7.1.»Інструкції з охорони праці для слюсаря-ремонтника», «слюсаря-ремонтника (бригадира)» № ОТ.03.16, затвердженої наказом директора ТОВ «Хайтек» від 22 листопада 2016 року № 010. Супутні: організаційні, невиконання вимог інструкцій з охорони праці, посадових інструкцій (а.с.18-26).
Висновком МСЕК (довідка Серії 12 ААА № 052383) від 13.02.2019 року ОСОБА_1 первинно встановлено 65 % втрати професійної працездатності з 13 лютого 2019 року по 01 березня 2020 року та визнано особою з інвалідністю другої групи, з наступним переоглядом 10 лютого 2020 року. (а.с.27).
Суд, частково задовольняючи позов, обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_1 та вірно встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки травму отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків і пов`язано з виробництвом, і наявності у зв`язку з цим підстав, передбачених ст. 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.
Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
Доводи відповідача про те, що травмування позивача відбулося саме внаслідок його дій та щодо відсутності правових підстав для відшкодування позивачеві моральної шкоди, безпідставні, оскільки нещасний випадок з позивачем стався під час виконання ним трудових обов`язків, а ст. 13 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.
Крім того, відсутність причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою і винною протиправною поведінкою відповідача, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, оскільки до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Отже, Закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду.
Суд, на підставі медичних документів про лікування позивача у зв`язку з виробничою травмою, правильно визнав, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як порушено та порушуються його нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, оскільки відчуває незручності в зв`язку з отриманою травмою. Лікарями виявлений відсутній стабілізаційний процес у його здоров`ї, що підтверджується чисельними виписними епікризами, що містяться в матеріалах справи, в яких зафіксований стійкий дистабілізаційний стан його здоров`я, внаслідок чого переносить моральні страждання.
У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги відповідача про недоведеність розміру моральної шкоди колегія суддів вважає безпідставними.
Перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння, що встановлено п. 9 Акту форми Н-1 про нещасний випадок від 13.12.2018 року не є підставою для відмови в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, а може бути враховано при визначенні її розміру.
У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів не бере до уваги посилання представника відповідача в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не враховано перебування позивача в алкогольному сп`янінні.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги представника позивача, від імені та в інтересах якого діє адвокат Толстих А.Б., щодо необґрунтованого розміру моральної шкоди, визначеного судом до стягнення з відповідача на користь позивача та вважає, що він визначений без повного урахування роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого розмір відшкодування   моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. 
Так, в судовому засіданні встановлено, що у зв`язку з травмою на виробництві позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він, втратив професійну працездатність у розмірі 65% та його визнано особою з інвалідністю другої групи. Після втрати працездатності, у позивача змінилися умови життя, він періодично проходить лікування, у зв`язку з отриманою травмою постійно відчуває психологічний дискомфорт, фізичний біль, незважаючи на постійні курси лікування, які дають тимчасове полегшення його стану.
Виходячи з цих обставин, колегія суддів, беручи до уваги характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, внаслідок отриманої травми на виробництві, що потягла втрату працездатності, розмір втрати професійної працездатності, визнання його особою з інвалідністю другої групи, вважає за необхідне, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і збільшити її з 40 000,00 грн. до 80 00,00 грн.
В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Толстих Анна Борисівна - задовольнити частково.
Апеляційну скаргу відповідача   Товариства з обмеженою відповідальністю «Хайтек» -  залишити без задоволення.
Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2019 року змінити, збільшити розмір моральної шкоди, стягнутої з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Хайтек» на користь ОСОБА_1 з 40 000,00 гривень до 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.
            В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хайтек» за подання апеляційної скарги позивачем на користь держави судовий збір у розмірі 1152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) гривень 60 копійок 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
      Повне судове рішення складено 17 лютого 2020 року.

Головуючий: 

Судді: