П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 лютого 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/1335/19	
Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  судді - Вербицької Н.В.,
         суддів –Джабурії О.В.,
                                         - Запорожана Д.В.,
при секретарі судового засідання Биховець А.В.,
за участю представника апелянта Захарченко А.О.,
                        представників позивача – адвокатів Кравченка О.Б. та Глушка Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "НІБУЛОН" до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень – рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

06.05.2019 товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "НІБУЛОН" звернулось з позовною заявою до Офісу великих платників податків ДФС  про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.02.2019 № 0000684103, № 0000694103 та від 07.03.2019 № 0001034914, якими позивачу зменшена сума бюджетного відшкодування та зменшено від`ємне значення з податку на додану вартість за період жовтень, грудень 2018 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки ДПІ про нереальність господарських операцій з ТОВ "Агросенс Трейд" зроблені на підставі неповного та необ`єктивного вивчення наданих до перевірки документів.
Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними та законними, в зв`язку з чим просив у позові відмовити.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року позовна заява задоволена в повному обсязі. 
Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просив скасувати рішення суду та прийняти нове про відмову у позові в повному обсязі. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам відповідача, зокрема, не врахована наявність податкової інформації про неможливість встановлення походження поставлених зернових на адресу позивача силами ТОВ "Агросенс Трейд", оскільки контрагенти-постачальники останнього такої можливості не мали, в зв`язку із відсутністю в них умов для ведення господарської діяльності.
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що в ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ СП "НІБУЛОН з питань законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість в декларації з ПДВ за жовтень 2018 року з урахуванням уточнюючих розрахунків, за результатами якої 18.01.2019 складений акт № 105/2-10-41-03/14291113, встановлені порушення:
- п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 ПК України, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 984 165 грн та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) період у розмірі 89 818 грн.
До таких висновків контролюючий орган прийшов внаслідок висновків про штучне формування позивачем податкового кредиту за рахунок господарських операцій з ТОВ "Агросенс Трейд" по поставці позивачу ТМЦ (кукурудзи).
Не погодившись з висновками акту перевірки, ТОВ СП "НІБУЛОН" 30.01.2019 подало заперечення (т.2 а.с.253-289), які розглянуті Офісом великих платників податків та листом від 11.02.2019 № 6765/10/28-10-41-03-11 повідомлено позивача про прийняття рішення про залишення без змін висновків акту перевірки (т.2 а.с.290-298).
          На підставі акту перевірки та з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень 14.02.2019 Офіс великих платників податків ДФС прийняв податкові повідомлення-рішення:
- № 0000684103 про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ за жовтень 2018 року на суму 984 165 грн та застосування штрафних санкцій на суму 492 082,50 грн, 
- № 0000694103 зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ за жовтень 2018 року на суму 89 818 грн.
          Не погодившись з прийнятими рішеннями, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку, подавши 26.02.2019 скаргу до ДФС України (т.3 а.с.6-48). Рішенням ДФС України від 24.04.2019 № 19368 скаргу ТОВ СП "НІБУЛОН" залишено без задоволення, а ППР - без змін (т.3 а.с.49-52).
          З 24.01 по 13.02.2019 Офіс великих платників податків ДФС провів другу документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ СП "НІБУЛОН" з питань декларування від`ємного значення ПДВ у декларації за листопад 2018 р., за наслідками якої 18.02.2019 складений акт № 12/28-10-49-12/14291113 (т. 3 а. с. 54-76).
          Висновки акту перевірки про порушення ТОВ СП "НІБУЛОН" п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 ПК України, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ по податковій декларації за листопад 2018 р. на 89 818,0 грн, також ґрунтуються на висновках про непідтвердження господарських операцій позивача з постачальником зернових ТОВ "Агросенс Трейд".
          Подані позивачем заперечення на акт перевірки, розглянуті відповідачем та залишені без задоволення (т. 4 а.с. 141-188).
           7 березня 2019 року Офіс великих платків податків ДФС прийняв податкове повідомлення-рішення № 0001034914, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ за листопад 2018 р. на 89 818,0 грн. і застосовано штрафну санкцію в розмірі 44 909,0 грн. (т.  4 а. с. 189-190).
          Не погодившись з цим рішенням, позивач подав скаргу до ДФС України, яку в наступному відкликав, у зв`язку з оскарженням податкового повідомлення-рішення в рамках даної адміністративної справи (т. 4 а. с. 192-236, т. 13 а. с. 138-140).
          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з недоведення податковим органом нереальності господарських операцій між позивачем та контрагентом-постачальником ТОВ "Агросенс Трейд".
          Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.
Порядок формування податкового кредиту у періоді, що перевірявся, врегульований ст.198 ПК України, відповідно до п.198.3 якої податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Пункт 44.1 ст.44 ПК України передбачає, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. 
Статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. 
Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
          Відповідно до пунктів 200.1 та 200.2 цієї статті сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
          При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї ж статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
          В силу п.200.4  ст.200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту  201.3  статті  201  цього  Кодексу  на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту  200-1.3  статті  200-1  цього  Кодексу  на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, 
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
          Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
          Таким чином, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
          Отже, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження під час вирішення цієї справи.
          При цьому, вищенаведені норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
          При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог  ст.71 КАС України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.
          Як вбачається з акту перевірки, доводи контролюючого органу щодо не підтвердження реальності операцій по поставі ТОВ "Агросенс Трейд" кукурудзи на адресу позивача ґрунтуються лише на висновках про неможливість придбання ТОВ "Агросенс Трейд" вказаної сільгосппродукції від своїх контрагентів ФГ "Заграва" та ФГ "Бізнес Агро Холдинг", як товаровиробників, які не мали можливості виробити сільгосппродукцію у зв`язку із відсутністю власних чи орендованих земель для вирощування сільгосппродукції (стор.32-40 акту перевірки).    
          На думку відповідача, мало місце використання в господарській діяльності ТМЦ, джерело походження яких не встановлено, що є свідченням набуття ТОВ СП "НІБУЛОН" у власність ТМЦ без наявності будь-яких первинних документів. Тому первинні документи: рахунки-фактури, видаткові накладні, ТТН на отримання позивачем ТМЦ від ТОВ "Агросенс Трейд" не відповідають фактичному руху активів та остання не можуть враховуватися в даних податкового обліку.
          Спростовуючи зазначені доводи контролюючого органу, позивач зазначає, що реальність господарських операцій з ТОВ "Агросенс Трейд" по поставці кукурудзи 2018 року у вересні-жовтні 2018 року на філії "Золотоніська", "Вітове", "Градизьк" ТОВ СП "НІБУЛОН" підтверджується первинними документами, які надані як в ході перевірки, так і в ході розгляду справи судом першої інстанції:
          - договором поставки № 1045/2018 від 10.08.2018 та додатками до нього (т.5 а.с.1-25), відповідно до умов яких позивачу у власність поставляється силами постачальника сільгосппродукція, придбана безпосередньо у виробника товару, вирощена на території України, крім тимчасово окупованих територій, відповідає вимогам міжнародної системи сертифікації, 
          - видатковими накладними № 18 від 26.09.2018, № 20 від 27.09.2018, № 21 від 01.10.2018, № 22 від 02.10.2018, № 23 від 06.10.2018, № 24 від 07.10.2018, № 25 від 05.10.2018, № 26 від 13.10.2018, № 27 від 14.10.2018, № 28 від 15.10.2018, № 29 від 15.10.2018, № 30 від 16.10.2018, № 31 від 17.10.2018, № 32 від 18.10.2018, № 33 від 18.10.2018, № 35 від 23.10.2018, № 36 від 24.10.2018, № 37 від 24.10.2018 (т.5 а.с.171-188),
          - податковими накладними, складеними ТОВ "Агросенс Трейд" (т.5 а.с.189-210, т.6 а.с.1-15),
          - рахунки на оплату (т.6 а.с.16-34),
          - платіжними дорученнями, які підтверджують факт повної оплати ТОВ СП "НІБУЛОН" за поставлений товар (т.6 а.с.35-60),
          - товарно-транспортними накладними, які містять відмітки філії "Золотоніська" ТОВ СП "НІБУЛОН" про перевірку якості продукції, її ваги, прийнятті на склад тощо (т.6 а.с.61-111),
            - контрольними талонами до видаткових накладних з відмітками про факт розвантаження ТМЦ, його дату, передачу на визначений склад, підпис та прізвище відповідальної особи тощо (т.6 а.с.114-157),
          - актами розбіжностей, складеними за участю водія вантажівки та вагаря філії "Золотоніська" ТОВ СП "НІБУЛОН", якими встановлено заниження або завищення ваги зерна (т.6 а.с.158-192),
          - витягом з книги обліку довіреностей, виданих працівникам ТОВ СП "НІБУЛОН" на отримання товару від ТОВ "Агросенс Трейд" (т.7 а.с.150),
          - картками аналізу зерна за формою № 47,
          - накладними на прийняття зерна із визначеннями якості по середньодобовому зразку, на підставі яких складені реєстри № ЗХС-3(т.9 а.с. 32-58),
          - переліком реєстрів ТТН і приймальних актів форми ЗХС-5 та складськими квитанціями на зерно (т.9 а.с.88-159).
          В подальшому придбане позивачем зерно було реалізовано на експорт, що підтверджується зовнішньоекономічними контрактами (форвардні контракти від 06.08.2018 № PSA18/051-МС/F і додатки до нього та від 14.12.2018 № PSA18/138-МС/F ), укладеними протягом серпня-грудня 2018 року з нерезидентом NIBULON S.A. (Швейцарія), на поставку сільськогосподарської продукції (т.9 а.с.163-182). 
          Як зазначає позивач і це підтверджується первинними документами, з метою виконання зобов`язань за зовнішньоекономічними контрактами придбана у ТОВ "Агросенс Трейд" кукурудза за внутрішнім договором поставки була переміщена з філій "Золотоніська", "Вітове", "Градиськ" на перевантажувальний термінал м Миколаєва та зовнішній рейд морського порту м.Миколаєва. 
          Вказані обставини, окрім іншого, підтверджуються ВМД, дорученнями на відвантаження, здавальними актами, в яких зазначалася вага відвантаженої продукції, назва сільгосппродукції, інформація щодо кожного виду транспорту надходження товару, дату і зміну навантаження на судно, назву судна, місце навантаження, реєстраційний номер документа по надходженню (т.9 а.с.183-245).
          Допитані в ході розгляду справи судом першої інстанції працівники ТОВ СП "НІБУЛОН" підтвердили реальність проведення господарських операцій з поставки сільгосппродукції від ТОВ "Агросенс Трейд" у вересні-жовтні 2018 року на філії "Золотоніська", "Вітове" та "Градиськ", а також подальше використання цієї продукції в господарській діяльності позивачем шляхом відправки (продажу) на експорт. 
          Такими свідками були: 
           ОСОБА_1 - начальник відділу закупок, яка повідомила, що перед укладанням договору поставки ТОВ "Агросенс Трейд" надав статутні документи, фінансову звітність, письмові гарантії, розписки власника підприємства про відсутність наміру звертатися до суду із заявою про визнання банкрутом, які дозволяються встановити правосуб`єктність контрагента. Саме нею підписувався договір поставки та додатки до нього, як представником ТОВ СП "НІБУЛОН". Також свідком підтверджено здійснення поставки сільгосппродукції протягом вересня-жовтня 2018 року автомобільним транспортом на умовах DAT на філії "Золотоніська", "Вітове" та "Градиськ", яка в подальшому була з філії "Золотоніська" переміщена залізничним транспортом на перевантажувальний термінал ТОВ СП "НІБУЛОН", а з філій "Вітове" та "Градиськ" на баржі по р.Дніпро до зовнішнього рейду морського порту м.Миколаїв з метою формування експортних партій,
          Працівники філії "Градиськ": ОСОБА_2 старший майстер, ОСОБА_3 бухгалтер, ОСОБА_4 інженер-лаборант, ОСОБА_5 вагар, ОСОБА_6 підтвердили факт поставки у жовтні 2018 року кукурудзи від ТОВ "Агросенс Трейд" автомобільним транспортом, а також внесення даних ТТН  у базу даних програми обліку, визначення якості сільгосппродукції виробничо-технологічною лабораторією та зважуванням автомобільного транспорту з вантажем та без нього,
           ОСОБА_7 старший майстер філії "Золотоніська" підтвердив факт поставки на філію протягом вересня-жовтня 2018 року кукурудзи, загальною вагою 1082,28т від ТОВ "Агросенс Трейд" та описав аналогічну процедуру прийняття вантажу,
           ОСОБА_8 змінний майстер філії "Вітове" підтвердив факт поставки автомобільним транспортом на філію у жовтні 2018 року кукурудзи, загальною вагою 25,42т, та зазначив про весь технологічний процес та процедуру приймання сільгосппродукції з транспортного засобу, визначення її якості та зважування. Свідок також підтвердив, що завезена кукурудза зберігалась на філії та переміщувалась водним транспортом на баржу по р.Дніпро до зовнішнього рейду морського порту м.Миколаїв,
           ОСОБА_9 заступник головного бухгалтеру з обліку на перевантажувальному терміналі ТОВ СП "НІБУЛОН" підтвердила наявність усієї необхідної первинної документації з прийняття, розміщення на складах філій, та внутрішньому переміщенні отриманої у вересні-жовтні 2018 року від ТОВ "Агросенс Трейд" кукурудзи до зовнішнього рейду МТП Миколаїва, яка в подальшому зберігалась на перевантажувальному терміналі до моменту її завантаження на теплохід,
           ОСОБА_10 фахівець сектору експедирування і декларування зовнішньоекономічних зв`язків та маркетингу центрального апарату управління ТОВ СП "НІБУЛОН" підтвердив факт поставки отриманої сільгосппродукції від ТОВ "Агросенс Трейд" на експорт. 
          До того ж, матеріали свідчать про обачливість позивача при укладанні договору поставки з ТОВ "Агросенс Трейд", що підтверджується гарантійними листами останнього на адресу позивача про поставку сільськогосподарської продукції від товаровиробників: ФГ "Заграва" та ФГ "Бзнес Агро Холдинг". До цих листів ТОВ "Агросенс Трейд" надав підтверджуючи документи наявності у таких виробників посівних площ для вирощування сільськогосподарських культур, а також надав первинні документи по поставці йому від зазначених виробників сільгосппродукції продукції (т.5 а.с.90-107).    
          Доводи апелянта про ненадання судом першої інстанції належної оцінки обставинам визначення товаровиробником у певних ТТН - ФГ "Дженералс Корн", який у вересні-жовтні 2018 року не поставляв кукурудзу ТОВ "Агросенс Трейд" та пункт навантаження: м.Черкаси, Черкаский район, а відтак є непідтвердженим постачання ТМЦ на адресу ТОВ СП "НІБУЛОН", зроблені без урахування обставин повідомлення директором ТОВ "Агросенс Трейд" позивача листом від 14.12.2018 № 510/118/1-18 про помилкове зазначення даних у пункті "переадресування вантажу" та "пункт навантаження"в певному переліку ТТП та просив вважати вірним назву підприємства виробника сільгосппродукції - ФГ "Заграва" та пункт навантаження - Полтавська обл., Шишацький район, смт Шишаки (т.6 а.с.112-113), а тому не спростовують висновків суду.
          Аналізуючи надані позивачем докази в сукупності, судова колегія приходить до висновку про доведеність факту здійснення господарських операцій позивача з ТОВ "Агросенс Трейд" у вересні-жовтні 2018 року, використання придбаної сільгосппродукції у власній господарській діяльності та свідчать про рух активів позивача, що є безумовною підставою для формування податкової звітності за рахунок сум ПДВ по здійснений операціям.
          Враховуючи, що в обґрунтування прийняття спірних податкових повідомлень-рішень апелянтом не наведено обставин, які б вказували на безтоварність операцій, а відповідні висновки контролюючого органу ґрунтуються на податковій інформації з баз даних та припущеннях, а не на аналізі суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, судова колегія приходить до висновку про недоведеність відповідачем  нереальності господарських операцій між позивачем та ТОВ "Агросенс Трейд".
          Судова колегія також враховує індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, якій полягає в тому, що у разі порушення контрагентом платника податків чинного законодавства, відповідальність та негативні наслідки настають саме щодо цієї особи, у зв`язку з чим право платника податків, тобто позивача, на податковий кредит та від`ємне значення з ПДВ не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третьою особою.
             Доречними є і посилання суду першої інстанції, що Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 21 грудня 2016 р. № 1797-VIII, ст.  201  п.  201.10. ПК України  було доповнено абзацом 3 такого змісту:  "Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження".
          Звичайною і поширеною практикою, до якої вдавались контролюючи органи, було коригування податкових зобов`язань платника податків через оцінку його правочинів як "безтоварних" або нікчемних. В таких випадках податковий орган фактично виконував "поліцейські" функції та опосередковано звинувачував платника податків у фіктивному підприємництві. Наслідком таких дій контролюючого органу було те, що платник податків, господарські операції якого розцінювались як штучні, опинявся в ситуації тривалої невизначеності, так як після складання ним податкової і бухгалтерської звітності та формування податкового кредиту, податковий орган мав право провести перевірку і визначити податкові зобов`язання протягом 1095 днів.
          Зміни до п.201.10 ст.200 ПК України  свідчать про те, що законодавець безальтернативно визначив, що сам факт реєстрації податкової накладної в ЄРПН свідчить про те, що контролюючим органом вже перевірено податкову чистоту господарської операції і з цією метою контролюючий орган наділений повноваженнями зупинення реєстрації податкових накладних платника податку, господарські операції якого викликають сумнів в їх реальності.
          Тобто, після реєстрації податкової накладної в ЄРПН, контролюючий орган має право донарахувати податкові зобов`язання з ПДВ, виключно на підставі рішення кримінального суду, яким встановлено факт фіктивного підприємництва.
          Оскільки податкові накладні складені і зареєстровані ТОВ "Агросенс Трейд" після 1 липня 2017 р., а саме в вересні і жовтні 2018 р., то відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України, суми ПДВ, які відносились позивачем до податкового кредиту в ці періоди, не потребують додаткового підтвердження з його боку.
Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін. 
Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст.308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, судова колегія –

П О С Т А Н О В И Л А :

          Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС - залишити без задоволення.
          Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року оку - залишити без змін.
          Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний тест складений та підписаний колегією суддів 21 лютого 2020 року.

              Головуючий:                                                                                           Н.В.Вербицька

          Суддя:                                                                                           О.В.Джабурія

           Суддя:                                                                                                    Д.В.Запорожан