УХВАЛА

15 січня 2020 року 
Київ
справа №1.380.2019.000567
провадження №К/9901/248/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Н.В. Коваленко,
суддів: Я.О. Берназюка, І.В. Желєзного,  
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СОТЕКО» до Головне управління Держпраці у Львівській області, Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій, визнання протиправними, скасування наказу та постанови про накладення штрафу,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпраці у Львівській області від 04.01.2019 № ЛВ3505/457/АВ/ФС про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «СОТЕКО» штрафу у сумі 111960,00 грн. 

В цій частині прийнято постанову, якою визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці у Львівській області від 04.01.2019 № ЛВ3505/457/АВ/ФС про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «СОТЕКО» штрафу в сумі 111960,00грн. 

В іншій частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року залишено без змін. 

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Головне управління Держпраці у Львівській області 27 грудня 2019 року звернулося до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав чинності 15 грудня 2017 року на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року                     № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Касаційна скарга надійшла до суду 02 січня 2020 року.

Частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, пунктом 7 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Згідно із пунктами 6, 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Тлумачення частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить, що малозначна справа є такою у силу своїх властивостей, незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України розміщена в розділі 1 Загальних положень Кодексу адміністративного судочинства України, то вона поширюється і на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

За правилами пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У касаційній скарзі Головне управління Держпраці у Львівській області посилається на те, що вказана справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

На думку скаржника ця умови робить можливим перегляд оскарженого судового рішення в касаційному порядку.

Оцінивши доводи касаційної скарги, суд дійшов висновку, що посилання Головного управління Держпраці у Львівській області на існування обставин, визначених підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, є необґрунтованими, оскільки на поточний день ухвалене у цій справі судове рішення не впливає на кінцеве формування судової практики та не змінює її.

Процесуальний закон передбачає умови, за наявності яких справи незначної складності можуть переглядатися в касаційному порядку. Такими умовами можуть бути обставини, які виділяють вимоги скаржника якимись особливими, рідкісними чи унікальними ознаками, завдяки чому вони виокремлюються із загального ряду.

Цих або інших подібних передумов допуску справи незначної складності до касаційного провадження касаційна скарга Головного управління Держпраці у Львівській області не містить.

Інші обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами «а»-«г» пункту                       2 частини п`ятої цієї статті у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що касаційна скарга Головного управління Держпраці у Львівській області подана на судове рішення, яке за законом не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті провадження за цією скаргою слід відмовити.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого         1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може будь також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), враховуючи особливий характер функції Верховного Суду як суду касаційної інстанції, Суд може визнати, що процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Керуючись статтями 328, пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Держпраці у Львівській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від              30 жовтня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СОТЕКО» до Головне управління Держпраці у Львівській області, Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій, визнання протиправними і скасування наказу та постанови про накладення штрафу.

2. Надіслати Головному управлінню Держпраці у Львівській області копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.                

Суддя-доповідач                                                                                           Н.В. Коваленко

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              І.В. Желєзний