ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року 
м. Київ

Справа №  925/1239/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пількова К. М., суддів: Дроботової Т. Б., Сухового В. Г.,

за участю секретаря судового засідання - Жураховської Т. О.,

учасники справи:
позивач - Бочал В. М.;
відповідач-1 - Геращенко М. В. адвокат, Крохін С. А. керівник;
відповідач-2 -не з`явився;
третя особа - не з`явився.
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СОИЛ" (далі - ТОВ "СОИЛ")
на рішення Господарського суду Черкаської області (суддя Чевгуз О. В.) від   05.03.2018 
та постанову Північного апеляційного господарського суду (головуючий - Коробенко Г. П., судді Козир Т. П., Яковлєв М. Л.) від 14.11.2019 у справі 
за позовом Фізичної особи-підприємця Бочала В`ячеслава Михайловича (далі - ФОП Бочал, Позивач)
до ТОВ "СОИЛ", Комунального підприємства "Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації" (далі - КП)
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаської області (далі - Управління)
про стягнення заборгованості у розмірі 6 769 593 грн та визнання неправочинними дій,

1.          Короткий зміст позовних вимог
1.1.          У вересні 2017 року ФОП Бочал звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до ТОВ "СОИЛ" та КП про стягнення з ТОВ   "СОИЛ" 1   411   048   грн основного боргу та 5 358 545 грн інфляційних втрат за виконані роботи, а також визнання дій КП неправочинними. 
1.2.          Позовна заява мотивована тим, що ТОВ "СОИЛ" не виконало належним чином свої зобов`язання за договорами підряду від 24.08.2003 на будівництво магазину площею 178,75 кв. м (далі - Договір-1) та від 03.11.2005 на будівництво магазину площею 253 кв.м. (далі - Договір-2) в частині розрахунку за виконані Позивачем роботи на об`єктах, які розташовані у м.   Черкаси між вул. Якубовського та вул. Ярославською, 7 (далі - Магазини); КП допустило порушення законодавства, оскільки зареєструвало за ТОВ   "СОИЛ" право власності на Нерухоме майно на підставі рішення Господарського суду Черкаської області №16/1098 від 25.06.2010. 

2.          Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
2.1.          Рішенням Господарського суду Черкаської області від 05.03.2018 позов задоволено частково; стягнуто з ТОВ "СОИЛ" на користь ФОП Бочала 5   985   682   грн боргу за виконані будівельні роботи, з яких 1 411 048 грн основний борг, 4 574 634, 67 грн втрати від інфляції; провадження у справі в частині визнання дій КП неправочинними закрито; в решті позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ТОВ "СОИЛ" не виконало належним чином зобов`язання за Договорами в частині оплати вартості виконаних Позивачем робіт; Позивач уклав Договори з ТОВ "СОИЛ" та за власні кошти, на свій страх і ризик, спорудив на замовлення ТОВ   "СОИЛ" Магазини загальною площею 431,75 кв. м; Позивач неодноразово звертався до ТОВ "СОИЛ" з вимогами про прийняття виконаних робіт, однак ТОВ "СОИЛ" безпідставно ухилялося від підписання актів прийняття робіт та оплати виконаних робіт. 
Суд першої інстанції не прийняв до уваги заперечення ТОВ "СОИЛ" в частині пропуску Позивачем позовної давності, оскільки листом від 27.09.2016 ТОВ   "СОИЛ" визнало наявність зобов`язань перед Позивачем, у зв`язку з чим перебіг позовної давності переривався з цього часу. 
Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог про визнання дій КП неправочинними, суд першої інстанції виходив з того, що цей спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.
2.2.          Справа неодноразово направлялася на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
2.3.          Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2019 рішення Господарського суду Черкаської області від 05.03.2018 залишено без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що сторони досягнули згоди щодо усіх істотних умов Договорів, а вони укладені у передбачених законом порядку та формі; Позивач довів спорудження саме ним спірних Магазинів та довів належне виконання своїх зобов`язань за Договорами; заперечення ТОВ "СОИЛ" в частині пропуску Позивачем строку позовної давності є безпідставними, оскільки листом від 27.09.2016 (т. 1, а.   с. 48) ТОВ   "СОИЛ" визнало наявність зобов`язань перед Позивачем, а тому перебіг позовної давності був перерваний з цього часу відповідно до статті 264 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

3.          Короткий зміст вимог касаційної скарги
3.1.          19.11.2019 ТОВ "СОИЛ" звернулось з касаційною скаргою (з урахуванням доповнень), у якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 05.03.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2019 в частині часткового задоволення позову і стягнення з ТОВ "СОИЛ" на користь ФОП Бочала 5 985 682 грн боргу за виконані будівельні роботи та стягнення з ТОВ "СОИЛ" до державного бюджету 89 785,24 грн судового збору та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

4.          Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
4.1.          Суди порушили приписи статей 77, 86 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки не дослідили, що Договори є неукладеними та не створили для сторін жодних наслідків, а стягнення на їх підставі будь-яких грошових коштів є безпідставним, у зв`язку з чим не застосували до спірних правовідносин положення частини другої статті 180 та частини п`ятої 318 та Господарського кодексу України; в оскаржуваних рішеннях відсутня оцінка акта прийому-передачі виконаної роботи № 1, який доданий Позивачем до листа від 08.02.2007, листів від 08.02.2004 і від 15.10.2007, а також відсутня оцінка доказів відправлення цих листів.
4.2.          Суди порушили приписи статті 18 та частини четвертої статті 75 ГПК України, оскільки проігнорували обставини спорудження Магазинів Скаржником, встановлені рішеннями господарських судів у справах №   16/1098 та №   925/237/17, та ухвалили рішення, яке прямо суперечить висновкам судів у зазначених справах.
4.3.          Суди не дослідили обставини відсутності підпису Позивача у Договорі-2, які встановлені в межах розгляду справи Господарського суду Черкаської області № 925/1530/17, про що Скаржник зазначав в своїх письмових поясненнях від 11.11.19 (т. 5, а. с. 37) та наголошував в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.
4.4.          Станом на момент звернення до суду з цим позовом минуло вже більше 11 років з моменту порушення прав Позивача на отримання розрахунку за виконані роботи. Суди проігнорували цю визначальну для вирішення справи обставину, чим допустили порушення положень 256, 257, 261, 264 ЦК України, оскільки переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу.

5.          Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
5.1.          07.01.2020 ФОП Бочал подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні касаційної скарги у повному обсязі, оскаржувані рішення - залишити без змін.
5.2.          Відзив обґрунтований тим, що ТОВ "СОИЛ" не врахувало висновки Верховного Суду в подібних правовідносинах; доводи касаційної скарги суперечать встановленим обставинам та матеріалам справи; визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії його укладення, а не за наслідками виконання; положеннями ЦК України не передбачено, що сплив позовної є підставою для припинення зобов`язання.

6.          Розгляд справи Верховним Судом
6.1.          Ухвалою Суду від 21.12.2019, зокрема, відкрито касаційне провадження за скаргою ТОВ "СОИЛ"; призначено розгляд справи у судовому засіданні на 04.02.2020.
6.2.          08.01.2020 ФОП Бочал В. М. подав заяву про відвід суддів Пількова К. М. та Дроботової Т. Б.
6.3.          Ухвалою Суду (головуючий - Пільков К. М., судді: Дроботова Т. Б., Суховий   В.   Г.) від 13.01.2020 відмовлено у задоволенні зазначеної заяви та передано справу № 925/1239/17 на авторозподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід суддів Пількова К. М. та Дроботової Т. Б.
6.4.          Ухвалою Суду (суддя Студенець В. І.) від 16.01.2020 відмовлено у задоволенні заяви ФОП Бочала про відвід суддів: Пількова К. М. та Дроботової Т. Б. від розгляду касаційної скарги ТОВ "СОИЛ" у цій справі.
6.5.          В судовому засіданні 04.02.2020 ФОП Бочал подав заяву про відвід колегії суддів Пількова К. М., Дроботової Т. Б., Сухового В. Г. від розгляду вищевказаної касаційної скарги.
6.6.          Ухвалою Суду (головуючий - Пільков К. М., судді: Дроботова Т. Б., Суховий   В.   Г.) від 04.02.2020 відмовлено у задоволенні зазначеної заяви, оголошено перерву в судовому засіданні до 18.02.2020 та передано справу № 925/1239/17 на авторозподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід про відвід колегії суддів Пількова К. М., Дроботової Т. Б., Сухового В. Г.
6.7.          Ухвалою Суду (суддя Васьковський О. В.) від 06.02.2020 відмовлено у задоволенні заяви ФОП Бочала про відвід колегії суддів Пількова К. М., Дроботової Т. Б., Сухового В. Г. від розгляду цієї справи.
6.8.          В судовому засіданні 18.02.2020 ФОП Бочал подав клопотання про передачу справи № 925/1239/17 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки, на його думку, існує необхідність у формуванні єдиної практики застосування судами положень статті 625 Цивільного кодексу України. 
6.9.          Підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду визначені частинами третьою - шостою статті 302 ГПК України згідно з якими суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду. Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати. Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики. Справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції, крім випадків, якщо: 1) учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції; 2) учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної чи суб`єктної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах; 3) Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної чи суб`єктної юрисдикції спору у подібних правовідносинах. 
6.10.          Враховуючи, що наявність передбачених процесуальним законом підстав для передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду не обґрунтована, а, розглядаючи цю справу, Суд таких підстав не вбачає, зазначене клопотання задоволенню не підлягає.

7.          Встановлені судами обставини
7.1.          Рішенням Черкаської міської ради від 27.01.1998 ТОВ "СОИЛ" видано Державний акт на право користування земельною ділянкою площею 4,34   га строком на 49 років для розміщення автомобільного ринку між вул.   Якубовського та вул. Ярославська у м. Черкаси.
7.2.          Враховуючи отримання дозволів на забудову від 07.02.2003 ТОВ "СОИЛ" (замовник) уклало з ФОП Бочал (підрядник) Договори-1,2. 
7.3.          Відповідно до пункту 1.1. Договору-1 замовник замовляє підряднику будівництво приміщення магазину на земельній ділянці, що належить замовнику на підставі рішення міськвиконкому, який виконує будівництво із своїх матеріалів та на свій ризик за кошторисом та проектом (т. 1 а.   с.   17-27).
7.4.          Відповідно до пунктів 2.2, 2.3 Договору-1 всю документацію, яка необхідна підряднику для виконання робіт надає замовник (кошторис, проект); вартість робіт по договору визначається за кошторисом, який виготовляє та надає підряднику замовник. Всі зміни кошторису по вартості робіт проводяться по обопільній згоді обох сторін шляхом переговорів.
7.5.          Згідно з пунктом 2.4 Договору-1 за наданим замовником кошторисом, проектом, планом, підрядник на свій розсуд, не повідомляючи замовника, організує роботи з виконання замовлення, має право від свого імені укладати договори субпідряду, залучати до будівництва державні та комерційні підприємства, приватних підприємців та інших громадян України з єдиною метою - виконання договору.
7.6.          За пунктами 2.5, 2.6 Договору-1 підрядник зобов`язаний виконати замовлення протягом 1-го (одного) року після отримання від замовника всієї необхідної для роботи документації; по закінченню, будівництва, виконання замовлення, замовник зобов`язується прийняти виконані роботи, про що складається акт виконаних робіт. В акті зазначаються всі недоліки, відступи від договору та інше, в разі відсутності таких заяв договір вважається виконаним в повному обсязі.
7.7.          Відповідно до пункту 4.1 Договору-1 замовник зобов`язаний розрахуватись з підрядником за складеним замовником кошторисом, а також підписаним актом виконаних робіт, в якому зазначено остаточну суму коштів за виконані роботи протягом 25 місяців після офіційного письмового попередження підрядника.
7.8.          Пунктом 5.1 Договору-1 передбачено, що в разі відмови замовника приймати виконані роботи, або розрахуватись після отримання офіційного листа, підрядник має право отримати, крім коштів за виконані роботи, кошти з урахуванням рівня інфляції та штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язання.
7.9.          Відповідно до пункту 5.2 Договору-1 всі інші питання, які не знайшли свого відображення в цьому договорі регулюються ЦК України та вирішуються за обопільною домовленістю, а якщо це неможливо то в судовому порядку.
7.10.          Договір набирає чинності з моменту його підписання (пункт 6.1.   Договору-1).
7.11.          Відповідно до пункту 1.1 Договору-2 замовник (ТОВ "СОИЛ") замовляє підряднику (ФОП Бочал) будівництво нового приміщення магазину загальною площею 253 кв.м (в який входить: приміщення газової котельні та її обладнання газовим котлом, сигналізацією, санвузла, проведення та підключення до газової магістралі трубами, проведення та підключення до водопостачання, проведення та підключення до каналізаційної мережі, проведення та підключення до електропостачання) на земельній ділянці, що належить замовнику на підставі рішення міськвиконкому, який виконує будівництво із своїх матеріалів та на свій ризик та передає об`єкт замовнику, який сам здає об`єкт в експлуатацію.
7.12.          Відповідно до пункту 2.1. Договору-2 всю документацію (дозвіл на будівництво, проект, кошторис та інші), що необхідна підряднику для виконання робіт надає замовник. Підрядник лише координує будівництво приміщень безпосередніми виконавцями та забезпечує їх передачу замовнику, який самостійно здає об`єкт в експлуатацію. Власником об`єкту будівництва до їх здачі замовнику є підрядник, за кошти котрого виконувалось будівництво.
7.13.          Згідно з пунктом 2.2. Договору-2 вартість робіт визначається за кошторисом, який виготовляє та надає підряднику замовник. Всі зміни кошторису по вартості робіт проводяться по обопільній згоді обох сторін шляхом переговорів та підписання необхідних документів.
7.14.          Відповідно до пункту 2.3. Договору-2 за наданим замовником кошторисом, проектом, результатом пошукових робіт та іншими необхідними документами плану підрядник на свій розсуд, не повідомляючи замовника, організує роботи з виконання замовлення, має право від свого імені укладати договори субпідряду, залучати до будівництва державні та комерційні підприємства, приватних підприємців та інших громадян України з єдиною метою - виконання договору.
7.15.          Відповідно до пунктів 2.4, 2.5 Договору-2 підрядник зобов`язаний виконати замовлення (будівництво) протягом 1-го (одного) року після отримання від замовника всієї необхідної для роботи документації. Страхування об`єкту будівництва покладається на замовника. Замовник зобов`язаний по закінченню будівництва прийняти виконані роботи за свій рахунок про що складається акт виконаних робіт. В акті зазначаються всі недоліки, відступи від договору та інше; в разі відсутності таких заяв договір вважається виконаним в повному обсязі.
7.16.          Згідно з пунктом 4.1. Договору-2 замовник зобов`язаний розрахуватись з підрядником за складеним замовником кошторисом, а також підписаним актом виконаних робіт, в якому зазначено остаточну суму коштів за виконання робіт після визначення прав власності на земельну ділянку, протягом 30-ти днів. Вказана остаточна сума в акті виконаних робіт не підлягає оскарженню чи перегляду.
7.17.          Пунктом 5.1 Договору-2 передбачено, що в разі відмови замовника приймати виконані роботи, або розрахуватись, підрядник має право отримати, крім коштів за виконані роботи, кошти з урахуванням рівня інфляції та штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язання.
7.18.          Відповідно до пункту 5.2 Договору-2 всі інші питання, які не знайшли свого відображення в цьому договорі вирішуються шляхом переговорів, в разі неможливості такого -за приписам ЦК України в судовому порядку.
7.19.          Договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами (пункт 6.2 Договору-2).
7.20.          Відповідно до частини другої пункту 2.1 договору та на підставі статті 876 ЦК України (в редакції на 15.12.2005, який діяв на момент укладення Договорів-1,2) Магазини залишаються у власності підрядника (Позивача) до моменту проведення розрахунків за їх спорудження.
7.21.          На виконання Договорів, ТОВ "СОИЛ" надало Позивачу всю технічну документацію на спорудження об`єктів (проекти, кошториси, т. 1, а. с. 18-27, 29-38) та визначило місце розташування цих магазинів (т. 2, а. с. 186). Позивач розпочав спорудження Магазинів на свій страх і ризик та за власні кошти.
7.22.          Спорудження об`єктів проводилося з будівельних матеріалів Позивача та з матеріалів і за кошти інших фізичних осіб, роботи здійснили ліцензовані будівельні організації (т. 1, а. с. 55-66, т. 2, а. с. 21-96); в кошторисі зазначається, що власником магазинів є позивач Бочал В.М. 
7.23.          За додатками до Договорів зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва Магазину площею 178,75 кв. м становить 399 208 грн, вартість будівництва Магазину площею 253 кв.м - 1 011 840 грн (т. 1, а. с. 20, 31).
7.24.          Якість виконаних робіт та відповідність їх Державним будівельним нормам і правилам підтверджено висновком № 3-БТ від 17.05.2010 експертного будівельно-технічного дослідження, складеного Приватним підприємством "Експертна установа", в якому вказано, що всі забудови, серед яких і Магазини, що збудував Позивач, відповідають діючим Державним будівельним нормам.
7.25.          З нотаріально посвідчених заяв свідків приватних підприємців Чеснова   К. О., Малкова А. Є., Редчиць В. М., які здійснюють торгівлю на ринку, а їх торгові точки знаходяться поруч з Магазинами слідує, що будівництво Магазинів здійснювалось безпосередньо Позивачем із залученням ліцензованих будівельних організацій (т. 3, а. с. 98-100).
7.26.          Місцевий господарський суд витребував у ТОВ "СОИЛ" додаткові докази на підтвердження спорудження ним Магазинів, проте товариство ці докази не надало.
7.27.          Відсутність доказів спорудження Магазинів ТОВ "СОИЛ" підтверджено також представником КП. З наявної в матеріалах справи копії зведеного акта вартості будівельних споруд (форма №5) слідує, що документи на будівництво не надані (т. 2 а. с. 184). Відсутні такі докази і в матеріалах справ №16/1098 та №925/237/17, які були надані Позивачем у копіях та досліджувались судом у цій справі.
7.28.          Починаючи з 01.11.2004 Позивач неодноразово звертався до ТОВ "СОИЛ" з повідомленнями (заявами) про готовність до передачі виконаних робіт за договорами підряду та надавав для підписання проекти актів виконаних робіт, наголошував на необхідності проведення розрахунку за договорами підряду (т. 2, а. с. 194-212).
7.29.          Позивач відповідей на листи не отримував, окрім листа від 27.09.2016 (т.   1, а. с. 48), яким ТОВ "СОИЛ" повідомило про відсутність акта виконаних робіт, що є перешкодою для розрахунку за виконані роботи, посилаючись на те, що за умовами Договору-2 замовник зобов`язаний розрахуватись з підрядником за кошторисом, а також підписаним актом виконаних робіт, в якому зазначається остаточну суму коштів за виконання робіт.
7.30.          З часу спорудження Магазинів Позивач розпоряджається та користується ними, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями договорів оренди Магазинів з приватними підприємцями (т. 2, а.   с.   169-183); проведенням Позивачем поліпшень Магазинів, а саме: прокладення лінії електроживлення, газифікація приміщень, проведення водопостачання та водовідведення (т. 2, а. с. 96-119, 128-152, 155-167).

8.          Позиція Верховного Суду
8.1.          За змістом статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
8.2.          За змістом частини першої статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проєктно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається, зокрема, на проведення нового будівництва. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
8.3.          Згідно з частиною першою статті 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
8.4.          За змістом статті 882 Цивільного кодексу України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання виконаних робіт, зобов`язаний негайно розпочати за свій рахунок їх приймати. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. 
8.5.          Згідно з вимогами частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
8.6.          Відповідно до частини першої статті 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
8.7.          Разом з цим докази, які подаються до господарського суду, підлягають оцінці відповідно до статті 86 ГПК України, за якою суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
8.8.          Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує. Суд звертається до власної правової позиції, наведеної у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №   914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №   914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 904/6455/17, від 05.11.2019 у справі 915/641/18, від 13.01.2020 у справі № 908/510/19, від 04.02.2020 у справі № 918/104/18.
8.9.          Суди встановили, що сторони досягнули згоди щодо усіх істотних умов Договорів, вони укладені у передбачених законом порядку та формі; спорудження Магазинів проводилося з будівельних матеріалів Позивача та з матеріалів і за кошти інших фізичних осіб, роботи здійснили ліцензовані будівельні організації; роботи виконані якісно та відповідають ДБН, що підтверджується відповідним експертним висновком; будівництво Магазинів Позивачем підтверджується також показаннями свідків; ТОВ "СОИЛ" не надало доказів на підтвердження спорудження ним Магазинів.
8.10.          Крім цього, суди дослідили копії матеріалів господарських справ №   16/1098 та №   925/237/17, на які посилалось ТОВ "СОИЛ", та встановили, що в них відсутні докази на підтвердження спорудження ним Магазинів, а посилання ТОВ "СОИЛ" на обставини, встановлені рішеннями у цих справах - безпідставні.
8.11.          Задовольняючи вимоги Позивача про стягнення вартості виконаних робіт, суди виходили з того, що Магазини споруджені Позивачем, Позивач довів наявність заборгованості ТОВ   "СОИЛ" перед ним у сумі 1 411 048 грн за роботи, які виконані за Договорами, строк їх оплати настав, а ТОВ "СОИЛ" не виконало зобов`язання з оплати цих робіт. При цьому, суди здійснили власний розрахунок інфляційних втрат та задовольнили позовні вимоги лише в частині, що підлягає стягненню з ТОВ "СОИЛ" за заявлений Позивачем період у сумі 4 574 634,67 грн.
8.12.          У зв`язку із викладеним Суд вважає, що аргументи Скаржника (підпункти 4.1, 4.2 цієї постанови) зводяться до необхідності встановлення обставин щодо укладання та виконання Договорів, а також особи, яка споруджувала Магазини, які належним чином встановлені судами попередніх інстанцій, та до переоцінки доказів у справі, зокрема, умов Договорів та доказів їх виконання, тоді як виходячи з визначених частиною другою статті 300 ГПК України меж розгляду справи судом касаційної інстанції - суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
8.13.          Отже, встановлення визначених обставин та здійснення переоцінки відповідних доказів не може мати місце на стадії касаційного перегляду судових рішень, оскільки виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 910/9375/17, від 05.11.2019 у справі № 915/641/18, від 19.11.2019 у справі № 910/16827/17, від 13.01.2020 у справі № 908/510/19, 04.02.2020 у справі № 918/104/18.
8.14.          Ураховуючи, що суди за результатами дослідження наданих сторонами доказів в сукупності встановили, що саме ФОП Бочал спорудив Магазини та виконав роботи за Договорами на суму 1 411 048 грн, Суд доходить висновку, що суди попередніх інстанцій повно встановили всі істотні обставини справи стосовно виконання Позивачем робіт за Договорами та наявності у ТОВ "СОИЛ" обов`язку їх оплатити, надали їм належну правову оцінку та правильно застосували норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини в цій частині, у зв`язку з чим відхиляє доводи Скаржника (підпункти 4.1, 4.2 цієї постанови) як такі, що не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду.
8.15.          Разом з цим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. 
8.16.          Позовна давність - це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред`явлення в належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.11.2019 у справі №   910/21762/17.
8.17.          Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто, або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму ЦК України). Суд звертається до власної правової позиції, наведеної, зокрема, у постановах Верховного Суду від 13.11.2018 у справі №   924/127/17, від 15.05.2019 у справі № 922/2058/17, від 03.09.2019 у справі №   920/903/17, від 19.11.2019 у справі № 910/16827/17.
8.18.          Згідно з приписами статті 257 ЦК України, загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки.
8.19.          Частиною четвертою статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.
8.20.          Частиною першою статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
8.21.          Частиною п`ятою цієї статті передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
8.22.          Водночас за змістом частини першої та третьої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
8.23.          При цьому, при дослідженні обставин, пов`язаних із вчиненням зобов`язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах позовної давності, а не після її спливу. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30.01.2019 у справі 905/2324/17.
8.24.          Суд звертає увагу на те, що закон не містить переліку дій, що свідчать про визнання особою свого боргу або іншого обов`язку, але їх узагальнюючою рисою є те, що такі дії мають бути спрямовані на виникнення цивільних прав і обов`язків (див. частина перша статті 11 ЦК України). В цьому сенсі діями, спрямованими на визнання боргу, є дії боржника безпосередньо стосовно кредитора, які свідчать про наявність боргу, зокрема повідомлення боржника на адресу кредитора, яким боржник підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитором, відповідь на претензію, підписання боржником акта звіряння розрахунків або іншого документа, в якому визначена його заборгованість. 
До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Аналогічний правовий висновок викладено постанові Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 911/3685/17, від 10.09.2019 у справі № 916/2403/18.
8.25.          При цьому, встановлення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і застосування судом матеріального права, і правила обчислення позовної давності, і захист порушеного права. Аналогічний правовий висновок викладено у пункті 34 постанови Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №   911/479/18.
8.26.          Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ "СОИЛ" про застосування строків позовної давності, суд апеляційної інстанції виходив з того, що товариство вчинило дії, які свідчать про переривання позовної давності, зокрема, надіслання листа від 27.09.2016 (т. 1, а. с. 48) про визнання наявності зобов`язань перед Позивачем, у зв`язку з чим дійшов висновку, що перебіг позовної давності був перерваний з цього часу відповідно до положень статті 264 ЦК України.
8.27.          Однак, висновок суду апеляційної інстанції про переривання перебігу позовної давності у спірних правовідносинах передчасний з огляду на таке.
8.28.          Суди встановили, що за умовами пункту 2.1 договору та на підставі статті 876 ЦК України (в редакції на 15.12.2005, який діяв на момент укладення Договорів) Магазини залишаються у власності Позивача до моменту проведення розрахунків за їх спорудження, а також, що з моменту спорудження Магазинів Позивач розпоряджався і користувався ними та здійснював їх поліпшення.
8.29.          Разом з тим, суд не дослідив Договір-1 та Договір-2 та не встановив з урахуванням їх положень на норм закону, коли у ТОВ «СОИЛ» виник обов`язок розрахуватись за цими договорами, та з якими юридичними фактами закон та договори пов`язують виникнення цього обов`язку. Саме цьому обов`язку кореспондує право Позивача на отримання оплати, момент порушення якого є визначальним для відліку строку позовної давності.
8.30.          У касаційній скарзі ТОВ "СОИЛ" посилається на недослідження судами обставин, встановлених в межах розгляду справи Господарського суду Черкаської області № 925/1530/17 (підпункт 4.3 цієї постанови) за позовом ТОВ   "СОИЛ" до ФОП Бочала про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням шляхом виселення з приміщення магазину та за зустрічним позовом ФОП Бочала до ТОВ "СОИЛ" про визнання недійсним та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а також, що суди залишили поза увагою визначальну для вирішення цієї справи обставину, що з моменту порушення прав Позивача на отримання розрахунку за виконані роботи до звернення з позовом до суду минуло 11 років (підпункт 4.4 цієї постанови).
8.31.          Обмежившись посиланням на те, що ТОВ "СОИЛ" вчинило дії, які свідчать про переривання позовної давності, суд апеляційної інстанції натомість залишив поза увагою, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах позовної давності, при цьому, в порушення приписів статей 86, 236, 264, 282 ГПК України суд апеляційної інстанції достеменно не встановив обставин, не з`ясував дат чи періодів конкретних подій щодо початку перебігу строку позовної давності, оцінки спірним правовідносинам у контексті зазначених норм не надав; належним чином не з`ясував, виходячи з умов Договорів та обставин користування Позивачем спірними Магазинами, з якого саме моменту Магазини були фактично передані ТОВ "СОИЛ", а ФОП Бочал набув права вимагати розрахунок за виконані роботи, а також не дослідив та не зазначив, яке значення для визначення моменту, з якого починається перебіг строку позовної давності, мають обставини усунення перешкод у користуванні та фактичне отримання ТОВ "СОИЛ" доступу до Магазинів, які встановлені за результатами розгляду справи №   925/1530/17. 
8.32.          Враховуючи викладене, Суд не вдається до аналізу висновків суду апеляційної інстанції стосовно переривання перебігу позовної давності, які вважає передчасними, оскільки вони здійснені без встановлення обставин початку перебігу позовної давності, які мають істотне значення для висновків про наявність або відсутність переривання перебігу позовної давності у спірних правовідносинах.
8.33.          Відповідно до частин другої, п`ятої статті 236 ГПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Постанова суду апеляційної інстанції у цій справі наведеним вимогам не відповідає.
8.34.          За таких обставин, висновки суду апеляційної інстанції про наявність підстав для задоволення позову та відмови у задоволенні заяви ТОВ "СОИЛ" про застосування строків позовної давності, з огляду на переривання перебігу позовної давності, передчасні та не ґрунтуються на дослідженні усіх наданих учасниками справи доказів та надання їм оцінки, у зв`язку з чим Суд частково погоджується з доводами Скаржника, які викладені у підпунктах 4.3, 4.4 цієї постанови.
8.35.          За положеннями частин першої-другої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
8.36.          Відповідно до частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
8.37.          Згідно з частиною четвертою цієї статті справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. 
8.38.          З огляду на викладене прийняту у справі постанову суду апеляційної інстанції визнати обґрунтованою не можна, тому вона підлягає скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
8.39.          Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, з`ясувати усі істотні обставини справи, дослідивши надані учасниками справи докази, надати їм належну оцінку та прийняти рішення відповідно до вимог закону.

9.          Судові витрати
З огляду на те, що розгляд справи не завершено розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СОИЛ" задовольнити частково.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2019 у справі №   925/1239/17 скасувати. Справу № 925/1239/17 направити до Північного апеляційного господарського суду на новий розгляд.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя                                                                                К. М. Пільков
Судді                                                                                                    Т. Б. Дроботова
В. Г. Суховий