ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/8249/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Головань О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  19 лютого 2020 року                                                                   м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді:                                                                       Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                                 Костюк Л.О.,  Собківа Я.М.

за участю секретаря судового засідання Білоус А.С.
представника позивача: Пушкар І.А.; 
представника відповідача (апелянта): Вістяк О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) про визнання протиправним та скасування рішення,

    В С Т А Н О В И В :
Акціонерне товариство «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) про визнання протиправною та скасування постанови від 12.04.2019 р. № 574.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2019 р. позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 12.04.2019 р. № 574.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням всіх обставин справи. 
Апелянт вказує на те, що відповідно до Плану здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) на 2019 рік, затвердженого наказом Державної регуляторної служби України від 15.11.2018 р. № 152, датою початку здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) АТ «НАК «Нафтогаз» є 08.04.2019 р. Тобто, НКРЕКП було розроблено План перевірок виключно, з урахуванням затвердженого Комплексного плану.
Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що затвердження НКРЕКП у Плані перевірок інших дат, ніж визначені в Комплексному плані, свідчило б про недотримання НКРЕКП вимог ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», відповідно до якої визначається періодичність заходів державного нагляду (контролю). Так, дата наступного планового заходу може припадати на будь-який день календарного року, який слідує за останнім плановим роком, що увійшов до дворічного періоду, оскільки наступний календарний рік в цілях застосування даного Закону взято за неподільну одиницю виміру, яка дорівнює плановому року.
Отже, на думку апелянта, проведення у квітні 2019 року планової перевірки позивача за період діяльності з 01.01.2017 по 31.12.2018 повністю узгоджується із вимогами ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Також апелянт зазначає, що на момент складання Комплексного плану позивач мав право відмовитися від проведення комплексного планового заходу державного нагляду (контролю) шляхом письмового звернення до Державної регуляторної служби України. Проте, від Державної регуляторної служби України до НКРЕКП не надходило жодної інформації стосовно відмови позивача від проведення комплексного планового заходу державного нагляду (контролю) та необхідності визначити інші дати проведення перевірок.
Апелянт зазначає, що відповідно до положень п. 5.2 гл. 5 Порядку контролю за дотриманням ліцензіатами, що проводять діяльність у сферах енергетики  та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.06.2018 р. № 428, комісією з перевірки було складено Акт за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері енергетики та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу від 08.04.2019 р. № 141, в якому зафіксований факт відмови ліцензіата у проведенні планової перевірки та зазначено, що дії по недопуску є порушенням вимог п. 2.1 гл. 2 Ліцензійних умова провадження господарської діяльності з постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16.02.2017 р. № 201.
Отже, апелянт вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що в акті вказано на встановлене порушення по суті, спростовується змістом Акту № 141, оскільки в останньому зафіксовано недопуск та визначено, які нормативні акти порушені позивачем саме недопуском до перевірки.
З урахуванням викладеного апелянт вважає, що оскільки в своїй діяльності регулятор застосовує штрафні санкції до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у розмірах встановлених Законами України «Про ринок природного газу», «Про ринок електричної енергії», «Про теплопостачання», «Про питну воду та питне водопостачання», накладення на позивача штрафу повністю узгоджується із чинним законодавством.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вважає, що суд першої інстанції надав обґрунтовану оцінку доводам відповідача щодо порядку визначення періоду проведення планової перевірки під час формування Плану здійснення державного нагляду (контролю). Посилання відповідача на лист Державної регуляторної служби України від 16.01.2019 р. № 266/20-119 як на роз`яснення щодо застосування норм права вважає безпідставним, оскільки він не є нормативно-правовим актом.
Також зазначає, що твердження відповідача про здійснення перевірки позивача в межах Комплексного плану не підтверджені достатніми доказами.
В судовому засіданні представник позивача заперечувала проти апеляційної скарги та просила суд відмовити в її задоволенні.
Представник відповідача підтримала апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити.
У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.11.2018 р. за № 1584 затверджено План здійснення заходів державного контролю суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг на 2019 р., у п. 86 якого передбачено здійснити щодо Акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" захід державного нагляду (контролю) з дотримання вимог законодавства та ліцензійних умов у сфері енергетики з 08.04.2019 р. строком на 10 робочих днів. 
20.03.2019 р. на адресу товариства скеровано повідомлення №42/176-19 Управління НКРЕКП у м. Києві та Київській області про проведення планової виїзної перевірки ліцензованої діяльності з постачання природного газу за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2018 р. (отримано 22.03.2019 р.)
Листом від 02.04.2019 р. за №3-3031/1.17-19 товариство повідомило Управління НКРЕКП у м. Києві та Київській області та НКРЕКП про те, що воно скористається правом щодо недопуску голови та членів НКРЕКП з перевірки до її здійснення згідно з п.3.1 та 7.1 Порядку контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.06.2018 р. № 42, оскільки у період з 16.05.2017 р. по 02.06.2017 р. проводилася планова перевірка.
08.04.2019 р. комісія з перевірки в перший день перевірки прибула за місцезнаходженням ліцензіата, звернулась до служби охорони з проханням запросити на пункт охорони уповноважену посадову особу ліцензіата, проте, комісія була повідомлена про недопуск до здійснення планової перевірки, посилаючись на лист від 02.04.2019 р. за № 3-3031/1.17-19.
В той же день комісією з перевірки складено акт за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері енергетики та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу №141, згідно з яким зафіксовано вказані обставини.
Згідно Опису виявлених порушень зазначено про порушення ліцензіатом Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16.02.2017 р. № 201, а саме - п. 2.1 глави 2 щодо постачання природного газу з дотриманням вимог Правил постачання природного газу, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, які регулюють ринок природного газу, а саме, положень ст. 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" в частині обов`язку суб`єкта господарювання допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умовами дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.
Листом від 02.04.2019 р. за №365/26.1/6-19 НКРЕКП повідомило товариство про розгляд у відкритому слуханні питання про порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу 12.04.2019 р. о 10:00.
12.04.2019 р. НКРЕКП винесено постанову за №574 "Про накладення штрафу на ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу", згідно з якою відповідно до ст. 17, 19 та 22 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", ст. 59 Закону України "Про ринок природного газу" на товариство накладено штраф у розмірі 850 000 грн за вказане порушення.
Позивач, вважаючи вказану постанову протиправною, звернувся до суду із позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем невірно застосовано норми матеріального права на підставі яких позивача притягнуто до відповідальності, а також порушено порядок проведення перевірки, що є підставою для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваної постанови.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить із наступного.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 р. № 877-V (в редакції станом на березень-квітень 2019 р., далі - Закон № 877-V) дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. 
Контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюється органами ліцензування у встановленому цим Законом порядку, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності». 
Згідно зі ст. 3 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, в тому числі, гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю).
Згідно зі ст. 5 Закону № 877-V планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.
Плановим періодом вважається рік, який обчислюється з 1 січня по 31 грудня планового року.
Планові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органом державного нагляду (контролю) за діяльністю суб`єктів господарювання, яка віднесена: до високого ступеня ризику - не частіше одного разу на два роки; до середнього ступеня ризику - не частіше одного разу на три роки; до незначного ступеня ризику - не частіше одного разу на п`ять років.
Згідно з ч. ч. 1, 2, 6 ст. 19 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" від 22.09.2016 р. №1540-VIII (в редакції станом на березень-квітень 2019 р., надалі - Закон №1540-VIII) регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.
Перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора.
Планові перевірки суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, проводяться не частіше одного разу на рік відповідно до річних планів, які затверджуються Регулятором до 1 грудня року, що передує плановому, та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті.
План здійснення заходів державного контролю на відповідний плановий період оприлюднюється на офіційному веб-сайті Регулятора не пізніш як за п`ять днів до початку відповідного планового періоду.
Планова виїзна перевірка проводиться за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за 10 днів до дня його початку.
Строк проведення планової виїзної перевірки не може перевищувати 15 робочих днів, а щодо суб`єктів малого підприємництва - п`яти робочих днів.
Отже вищенаведеними правовими нормами передбачено два різних терміни проведення планових перевірок суб`єктів господарювання - з високим ступенем ризику - не частіше одного разу на два роки та суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг та не частіше одного разу на рік.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що при ухваленні Закону №1540-VIII допущено законодавчу колізію, з метою вирішення якої слід застосувати положення ст. 3 Закону № 877-V, згідно з якою державний нагляд (контроль) здійснюється за принципом презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю).
Згідно зі ст. 5 Закону № 877-V плановим періодом вважається рік, який обчислюється з 1 січня по 31 грудня планового року.
Відповідно до названої норми відповідач включив позивача до Плану перевірок на 2019 р. з огляду на те, що дата проведення наступної планової перевірки може припадати на будь-який день календарного року, який слідує за останнім плановим роком, що увійшов до дворічного періоду.
Відповідач вважає, що оскільки остання планова перевірка позивача проводилася у 2017 р., то чергова може проводитися у 2019 р. у будь-яку дату.
Суд першої інстанції обґрунтовано не погодився з такими доводами відповідача, оскільки при застосуванні такого тлумачення порядку розрахунку дворічного терміну проведення перевірки термін її проведення може фактично бути скороченим наполовину, якщо попередня перевірка мала місце наприкінці року, а наступна призначена на початку другого року, що не узгоджується з загальними принципами ст. 3 Закону № 877-V.
Таким чином, суд першої інстанції вірно зазначив, що з метою проведення планової перевірки позивача з 16.05.2017 р. по 02.06.2017 р., відповідачу достатньо було включити його до Плану перевірки на 2019 р., починаючи з червня 2019 р., що дозволило б уникнути конфліктної ситуації, що ним зроблено не було.
Згідно зі ст. 10 Закону № 877-V суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо: державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів.
З врахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність дій відповідача щодо включення позивача до Плану перевірок на 2019 р. до червня 2019 р., у зв`язку з чим недопуск Комісії з перевірки до проведення перевірки 08.04.2019 р. є правомірним.
Згідно з ч. 7 ст. 6 Закону № 877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити відомості згідно з переліком. 
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).
Згідно з ч. 5 ст. 19 Закону №1540-VIII за результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки.
Один примірник акта про результати перевірки передається суб`єкту господарювання, діяльність якого перевірялася, або уповноваженій ним особі.
У разі відмови суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи прийняти акт про результати перевірки такий акт надсилається суб`єкту господарювання рекомендованим листом протягом п`яти робочих днів з дня підписання акта членами комісії з перевірки.
Суб`єкт господарювання, діяльність якого перевірялася, має право надати письмові пояснення та обґрунтування щодо проведеної перевірки та/або виявлених порушень у строк до п`яти робочих днів з дня отримання акта про результати перевірки.
У разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, санкції, передбаченої цим Законом.
Акт про результати перевірки, разом із поясненнями та обґрунтуванням суб`єкта господарювання, діяльність якого перевірялася, підлягає оприлюдненню на офіційному веб-сайті Регулятора до розгляду акта на засіданні Регулятора.
Згідно з п. 5.2 Порядку контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.06.2018 р. № 42 (в редакції станом на 08.04.2019 р., надалі - Постанова № 42) при відмові ліцензіата у проведенні перевірки голова та члени комісії з перевірки складають акт перевірки, в якому фіксується факт відмови.
При цьому в акті про відмову вказуються причини відмови та додаються відповідні пояснення уповноваженої особи ліцензіата (у разі їх надання).
Відмовою ліцензіата у проведенні перевірки вважається недопуск членів комісії з перевірки до здійснення перевірки (зокрема ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на вимогу членів комісії з перевірки, відмова в доступі до місць провадження діяльності, об`єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність уповноваженої особи ліцензіата за місцезнаходженням ліцензіата протягом першого дня перевірки).
Акт про відмову у проведенні перевірки реєструється працівниками СП НКРЕКП у книзі реєстрації актів про результати перевірок щодо дотримання ліцензіатом вимог законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов у день його складання.
Один примірник акта про відмову направляється рекомендованим листом у день складання акта із повідомленням про вручення поштового відправлення за місцезнаходженням ліцензіата, що вказане в ліцензії.
Згідно з п. 5.2 Порядку № 42 передбачено складання акту перевірки, в якому фіксується факт відмови.
При цьому, Порядком № 42 затверджено лише одну форму акту, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері (додаток 18), і складання окремого акта про відмову за формою, відмінною від додатка 18, не передбачено.
Так, Комісією з перевірки 08.04.2019 р. складено акт (за формою згідно з додатком 18) за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері енергетики та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу №141, згідно з яким зафіксовано обставини відмови у допуску до перевірки та вказано підстави, що відповідає п. 5.2 Порядку № 42.
Разом з тим, окрім факту відмови, в акті вказано порушення по суті, а саме: п. 2.1 глави 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16.02.2017 р. № 201 щодо постачання природного газу з дотриманням вимог Правил постачання природного газу, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, які регулюють ринок природного газу, а саме, положень ст. 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" в частині обов`язку суб`єкта господарювання допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умовами дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом, що і стало підставою для винесення оскаржуваної постанови від 12.04.2019 р. № 574.
Згідно з п. 2.1 гл. 2 Ліцензійних умов господарська діяльність з постачання природного газу здійснюється з дотриманням вимог Правил постачання природного газу, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, які регулюють ринок природного газу. 
Правила постачання природного газу, затверджені постановою НКРЕКП 30.09.2015р. № 2496, розроблені на виконання п. 17 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 р. № 329-VIII (надалі - Закон № 329-VIII) та регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи.
Вказаний нормативно-правовий акт згідно з його змістом не стосується відносин ліцензіата з контролюючим органом, тоді як спеціальними актами законодавства з цього приводу є Закон № 877-V та Порядок № 42, а правопорушення на ринку постачання природного газу визначаються виключно спеціальним Законом № 329-VIII.
Зокрема, ч. 2 ст. 59 Закону № 329-VIII визначає перелік правопорушень на ринку природного газу, і таке правопорушення як недопуск перевіряючих до перевірки у цьому переліку відсутній. 
Відповідачем недопуск перевіряючих кваліфіковано як порушення ліцензіатами відповідних ліцензійних умов провадження господарської діяльності, за що також застосовано штрафну санкцію від 3000 до 50000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - на суб`єктів господарювання, що провадять господарську діяльність на ринку природного газу, що підлягає ліцензуванню, за порушення ліцензійних умов провадження відповідного виду господарської діяльності на ринку природного газу, що підлягає ліцензуванню.
Разом з тим, відмова у допуску посадових осіб НКРЕКП до здійснення планової перевірки Ліцензованої діяльності НАК «Нафтогаз України» з постачання природного газу не є порушенням п. 1.2 гл. 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, оскільки питання допуску ліцензіатом Регулятора до перевірки не є предметом регулювання вказаних Ліцензійних умов. 
Отже, судом першої інстанції вірно зазначено, що Ліцензійні умови не регулюють відносини з приводу здійснення контрольних заходів, і порушення ліцензійних умов провадження відповідного виду господарської діяльності на ринку природного газу це питання не охоплює.
Відповідач зазначає, що перевірка позивача, за наслідками якої винесено оскаржувану постанову, здійснювалась НКРЕКП у межах Плану, який розроблено виключно з урахуванням затвердженого Комплексного плану. 
Разом з тим, в силу абз. 14 ст. 5 Закону № 877-V, комплексні планові заходи здійснюються відповідно до Порядку здійснення комплексних планових заходів державного нагляду (контролю), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.05.2017 р. № 350 (надалі - Порядок № 350).
В свою чергу, п. 6 цього Порядку передбачено, що для здійснення комплексного заходу кожний орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет комплексного заходу.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на здійснення заходу. 
В силу приписів п. 7 Порядку № 350 перед початком здійснення комплексних заходів посадові особи кожного органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).
Перед початком здійснення комплексних заходів посадова особа кожного органу державного нагляду (контролю) вносить до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (за наявності такого журналу у суб`єкта господарювання) запис про: тип та форму комплексного заходу; найменування органу державного нагляду (контролю); номер службового посвідчення, прізвище, ім`я, по батькові та посаду посадової особи органу державного нагляду (контролю), уповноваженої на здійснення комплексного заходу; дату та номер посвідчення (направлення) на здійснення комплексного заходу; строк здійснення комплексного заходу (дати початку та закінчення комплексного заходу).
Разом з тим, як вбачається із посвідчення від 25.03.2019 р. № 159, останнє видане на проведення планової перевірки, а не на здійснення комплексного заходу.
У постанові НКРЕКП від 05.03.2019 р. № 306 про проведення планових перевірок суб`єктів господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у ІІ кварталі 2019 р., посилання на проведення таких перевірок у межах здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) також відсутнє. 
Таким чином, доводи відповідача стосовно того, що перевірка позивача здійснювалась у межах Комплексного плану не підтверджується належними доказами, що, в свою чергу, виключає підстави вважати, що НКРЕКП діяла у відповідності до вимог закону.
Відповідач зазначає, що від позивача не надходило інформації про відмову НАК «Нафтогаз України» від проведення комплексного заходу державного нагляду (контролю), право на яку має суб`єкт контролю відповідно до пп. 7 ч. 1 ст. 5 Закону № 877-V, відповідно до якого суб`єкт господарювання має право відмовитися від проведення комплексного планового заходу державного нагляду (контролю) шляхом письмового звернення до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності. У такому разі перевірка такого суб`єкта господарювання проводиться згідно з річними планами органів державного нагляду (контролю).
Колегія суддів критично оцінює вказані посилання, оскільки наявність такої відмови не може змінити встановлений НКРЕКП період проведення перевірок, який затверджений, як зазначає відповідач, у Річному плані.
В контексті вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова НКРЕКП від 12.04.2019 р. № 574 «Про накладення штрафу на ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу є протиправною та підлягає скасуванню.
На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.
Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст.  229,  243,  244,  250,  310,  315,  316,  321,  322,  325,  328,  329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

                                                   П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття  та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя:                                                             О.М. Кузьмишина

Судді:                                                                                          Л.О.Костюк

                                                                      Я.М.Собків

Повний текст постанови виготовлено 24.02.2020 р.