ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2020 року        
м. Харків
справа № 634/391/17                
провадження № 22-ц/818/155/20  
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді – Тичкової О.Ю.,
суддів – Котелевець А.В., Піддубного Р.М., 
за участю секретаря судового засідання Сидорчук М.О.,
сторони справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідачі – фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Сахновщинського районного суду Харківської області, ухвалене 19 серпня 2019 року у складі судді Єрьоміної О.В. (повний текст рішення складений 28 серпня 2019 року), -
УСТАНОВИВ:
У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог якого (т.2 а.с. 125-130) просив розірвати договір оренди земельної ділянки б/н від 27.01.2009, укладений між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем (надалі ФОП) ОСОБА_2 , додаткову угоду до договору оренди № б/н від 28.04.2015 , укладену між ОСОБА_1 , уповноваженою особою – ОСОБА_2 , та ФОП ОСОБА_2 ; стягнути з відповідача заборгованість по виплаті орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 51 800 гривень; зобов`язати відповідача передати позивачу земельну ділянку площею 6,4906 га кадастровий номер 6324884500:05:000:0366 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новоолександрівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області (надалі Земельна ділянка) після збору урожаю у стані, придатному для цільового використання, зобов`язати посадових осіб Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Сахновщинського району Харківської області скасувати реєстрацію та видалити з зазначеного реєстру запис про право оренди земельної ділянки строком на 43 роки, зобов`язати посадових осіб Державного реєстру речових прав на нерухоме майно сектору державної реєстрації Кегичівської районної державної адміністрації скасувати реєстрацію та видалити з зазначеного реєстру запис про право оренди земельної ділянки строком на 49 роки, стягнути понесені судові витрати по справі.
Позов мотивований тим, що позивач є власником Земельної ділянки. 21 листопада 2008 року ОСОБА_1 видав відповідачу нотаріально посвідчену довіреність на використання Земельної ділянки на власний розсуд відповідача строком три роки. В цій довіреності він не уповноважував ОСОБА_2 передавати Земельну ділянку в оренду особисто собі. Довіреність ОСОБА_1 укладав у стані алкогольного сп`яніння, тому не міг у повній мірі усвідомлювати наслідки своїх дій. Разом з тим, 27.01.2009 між ОСОБА_2 , діючим від імені ОСОБА_1 , та ФОП ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі № б/н строком на 10 років, що зареєстрований у відділі державної реєстрації Сахновщинського району Харківської області, про що в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 03.09.2009 за № 040970200011. Вказаний договір, акт прийому-передачі Земельної ділянки та акт визначення меж в натурі підписаний не позивачем і не відповідачем (згідно з довіреністю), а третьою особою, що є грубим порушенням вимог закону. За використання Земельної ділянки у період часу з 27.01.2009 по 31.12.2017 позивач орендної плати не отримував. 
Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 19 серпня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 51 800 грн та судовий збір у розмірі 640 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення мотивоване тим, що у справі відсутній предмет спору тому, що оспорювані договір оренди земельної ділянки № б/н від 27.01.2009 та додаткова угода до договору оренди № б/н від 28.04.2015 розірвані з 14.06.2017. На час вирішення спору земельна ділянка знаходиться в оренді у ОСОБА_4 відповідно до договору оренди землі № б/н від 15.06.2017. Позивачем не надано належних та допустимих доказів стосовно неналежності підписів у оспорюваних договорах та актах. Володіння і користування земельною ділянкою є платним. Докази отримання позивачем орендної плати у період з 2009 по 2017 рік відсутні. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню орендна плата у розмірі 51800 грн. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись не невідповідність висновків суду обставинам справи, що мають значення для вирішення справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач довіреністю від 21.11.2008 уповноважив відповідача здавати в оренду належну позивачу на праві приватної власності Земельну ділянку та отримувати натуральну продукцію й грошові кошти згідно з укладеними договорами оренди на умовах, які будуть визначені відповідачем виходячи із розумної доцільності. Зазначену довіреність було скасовано лише 03.11.2017. Позивачем не надано належних та допустимих доказів стосовно не отримання ним плати за оренду Земельної ділянки, оскільки саме позивач своєю Довіреністю надав ОСОБА_2 право розписуватися за нього в одержанні грошей, а також вчиняти всі інші юридично значимі дії, пов`язані з реалізацією наданих цією довіреністю повноважень. Таким чином, позивач не зобов`язував відповідача передавати йому в подальшому отриману ОСОБА_2 орендну плату.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись не невідповідність висновків суду обставинам справи, які мають значення для вирішення справи, просить рішення суду змінити, задовольнити позов у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що своєю довіреністю від 21 листопада 2008 року позивач уповноважив відповідача здавати належну йому на праві приватної власності Земельну ділянку на строк три роки, про що свідчать дані Витягу з Єдиного реєстру довіреностей, виданого приватним нотаріусом Давиденко О.В. 22.05.2015. Тобто строк дії довіреності сплив 21 листопада 2011 року. ОСОБА_2 без згоди позивача уклав у 2015 році додаткову угоду до договору оренди землі 2009 року, а потім, вже після звернення позивача до суду, розірвав додаткову угоду і уклав 15.06.2017 від імені позивача новий договір оренди землі зі своїм сином – ОСОБА_4 на строк 49 років. Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 виніс неправомірне рішення про реєстрацію речового права – права оренди земельної ділянки за ОСОБА_1 (який одночасно є власникам цієї землі) на підставі сфальшованої довіреності та укладеного на підставі неї нікчемного договору оренди землі від 15.06.2017. В діях відповідача та третьої особи при оформленні договорів оренди були допущені значні порушення законодавчих актів, на що суд першої інстанції уваги не звернув.
Відзивів на апеляційні скарги сторони не надали.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Заслухавши доповідь судді, пояснення представників позивача, ОСОБА_2 та його представника, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , та ОСОБА_6 не підлягають задоволенню. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як установлено судом та вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 6,4906 га, кадастровий номер 6324884500:05:000:0366 , розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області (надалі Земельна ділянка), що підтверджується даними свідоцтва на право приватної власності від 08.06.2015, виданого на заміну втраченого Державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯА № 628545, виданого Сахновщинською районною державною адміністрацією 10.10.2005 та даними витягу з Державного рєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права влансоті (т.1 а.с. 8, 5 – 7). 
21.11.2008 ОСОБА_1 видав на ім`я ОСОБА_2 нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважив останнього здавати в оренду належну йому земельну ділянку, отримувати натуральну продукцію та грошові кошти згідно укладених договорів оренди на умовах, які будуть визначені ним самостійно, виходячи із розумної доцільності. Бути представником ОСОБА_7 з усіма необхідними повноваженнями в організаціях, установах, підприємствах незалежно від їх підпорядкування та форм власності, галузевої належності, органах нотаріату, податкової інспекції по всіх питаннях, що стосуватимуться належної земельної ділянки; подавати та одержувати від імені позивача документи, включаючи заяви (у тому числі про належність позивачу вищевказаної земельної ділянки на праві особистої приватної власності), якщо подання буде необхідним; укладати та підписувати договори цивільно-правового характеру (правочини), сплачувати необхідні платежі, включаючи державне мито (плату) тощо; підписувати угоди про розірвання вищезгаданих договорів (правочинів), вносити зміни та доповнення до вищевказаних договорів (правочинів) якщо виникне потреба; розписуватися за позивача в одержанні грошей на документах, а також вчиняти всі інші юридично значимі дії, пов`язані з реалізацією наданих цією довіреністю повноважень. Строк дії довіреності встановлено 10 років, тобто до 21.11.2018 без права передоручення (т.1 а.с. 50).
27.01.2009 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір оренди Земельної ділянки № б/н строком на 10 років. Договір зареєстрований у відділі державної реєстрації Сахновщинського району Харківської осблаті 03.09.2009 за № 040970200011 ( надалі Договір (т.1 а.с. 9-11)) .
28.04.2015 між ОСОБА_2 , який діяв від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності від 21.11.2008, та ФОП ОСОБА_2 була укладена додаткова угода до Договору, яку було зареєстровано Реєстраційною службою Сахновщинського районного управління юстиції Харківської області 18.05.2015 за № 21382713. Строк дії оренди встановлений на 43 роки (надалі Додаткова угода ( т. 1 а.с. 124)).
14.06.2017 між ОСОБА_2 , який діяв від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності від 21.11.2008, та ФОП ОСОБА_2 укладена угода про розірвання Договору (т. 2 а.с. 99) 
15.06.2017 між ОСОБА_2 , який діяв від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності від 21.11.2008, та ОСОБА_4 був укладений договір оренди землі № б/н, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування Земельну ділянку на 49 років. Право оренди земельної ділянки на підставі зазначеного Договору при цьому було зареєстроване за власником Земельної ділянки ОСОБА_8 , а не за ОСОБА_4 (т.2 а.с. 86 - 91).
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Судова колегія вважає, що суд правильно встановив характер правовідносин та дійшов обґрунтованого висновку про те, що спір виник з приводу розірвання Договору зі змінами, внесеними Додатковою угодою , що на час розгляду справи був вже розірваний. 
Підстави та порядок розірвання договору встановлені ст. 651 ЦК України та полягають у можливості розірвання договору лише за згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. 
Згідно з доводами апеляційної скарги ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_1 , суд не дав належної оцінки тому, що позовні вимоги про розірвання Договору та Додаткової угоди та повернення Земельної ділянки були обгруновані: відсутністю у позивача волевиявлення на укладення Договору та передачу землі в користування ОСОБА_2 ; укладенням Додаткової угоди між ОСОБА_2 від імені ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 фактично у своїх власних інтересах; фальшивістю наданої суду довіреності та спливом строку її дії у 2011 році. 
Згідно з положеннями ст. ст. 203, 215 ЦК України зазначені обставини можуть бути підставою для визнання Довіреності, Договору та Додаткової угоди недійсними або застосування наслідків нікчемності правочину. 
Проте таких вимог ОСОБА_1 заявлено не було. 
Судова колегія вважає, що посилання ОСОБА_3 на ненадання судом оцінки доводам позивача про фальшивість Довіреності в частині зазначеного в ній строку її дії на правильність рішення суду не вплинули. 
В матеріалах справи достатньо допустимих та належних доказів на підтвердження строку дії довіреності від 21.11.2008. А саме, відповідно до копії оригіналу довіреності від 21.11.2008 (т.2 а.с. 64), копії дублікату довіреності (т.1 а.с.50) вона була видана 21.11.2008 строком на десять років по 21.11.2018. 
Згідно з письмовими поясненнями приватного нотаріуса Давиденко Олени Віталіївни від 30.01.2018 (т.2 а.с. 59 - 63), листа ОСОБА_9 (представника ОСОБА_1 ) від 30.04.2015 про видачу дублікату довіреності від 21.11.2008 (т.2 а.с. 65), нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_9 від 22.05.2015 про видачу дублікату довіреності від 21.11.2008 (т.2 а.с. 69), даних повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей № 28936083 від 22.05.2015 оригінал довіреності від 21.11.2008 був втрачений і заміть нього 22.05.2015 був виданий дублікат. При оформленні дублікату нотаріусом було виявлено й усунуто технічну помилку, допущену під час реєстрації довіреності від 21.11.2008 в Єдиному реєстрі довіреностей, а саме, виправлено неправильно зазначений в реєстрі строк дії довіреності. 
03.11.2017 ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Сахновщинського районного нотаріального округу Харківської області Давиденко О.В. з заявою про скасування довіреності від 21.11.2008 (т.2 а.с. 72).
Таким чином, твердження позивача про укладення ОСОБА_2 Додаткової угоди від 28.04.2015 до Договору та угоди про розірвання Договору від 14.06.2017 після спливу строку дії довіреності від 21.11.2008 не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції. 
Крім цього, судом було встановлено, що з 15.06.2017 Земельна ділянка на підставі договору оренди землі №б/н від 15.06.2017 знаходиться в оренді ОСОБА_4 До участі у справі у якості відповідача останній не був залучений, позовних вимог до ОСОБА_4 про визнання зазначеного договору недійсним з підстав недійсності Довіреності або перевищення повноважень повіреним та витребування Земельної ділянки позивачем не пред`явлено. 
Оскільки договір оренди землі № б/н від 15.06.2017 ОСОБА_9 не оскаржувався, підстави для скасування рішення про реєстрацію права оренди за цим договором відсутні. 
Відповідно до статті 237, частини третьої статті 238 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.
Відповідно до частини третьої статті 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.
Частиною першою статті 1000 ЦК України визначено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.
Відповідно до статті 1003 ЦК України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належать вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненими.
Частина перша статті 1004 ЦК України передбачає, що повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення.
Згідно з частинами першою, другою статті 1007 ЦК України довіритель зобов`язаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених договором доручення. Довіритель зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором, зокрема, забезпечити повіреного засобами, необхідними для виконання доручення.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1006 ЦК України повірений зобов`язаний негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.
Задовольняючи позов ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_2 отриманої останнім як повіреним орендної плати за період з 2009 року по 2017 рік у розмірі 51800 грн, суд першої інстанції належним чином оцінив квитанції про отримання ОСОБА_2 , який діяв від імені та в інтересах ОСОБА_9 , орендної плати та встановив відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження факту передачі останнім зазначених коштів своєму довірителю. 
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність у нього обов`язку передачі зазначених коштів ОСОБА_9 відповідно до змісту Довіреності від 21.11.2008 суперечать вимогам закону. 
За змістом ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. 
Заява про застосування строку позовної давності до вищезазначених вимог ОСОБА_2 або його представником подана до суду першої інстанції не була. 
Надані представником ОСОБА_2 пояснення апеляційному суду про те, що зазначена заява була зроблена в судовому засіданні усно, спростовується даними протоколів судових засідань та даними звукозапису судових засідань, зроблених за допомогою технічного комплексу «Оберіг». 
Надані ОСОБА_2 в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції пояснення з приводу написання ОСОБА_9 розписки від 03.04.2009 про отримання від ОСОБА_2 42000 гривень, що еквівалентно п`яти тисячам доларів США, за землю, що знаходиться в селі Андріївка Новоалександрівської сільської ради у розмірі 6,409 га, свідчать про існування між сторонами у справі інших правовідносин, що не були предметом дослідження в суді першої інстанції. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 посилання на вищезазначені обставини також не містять, тому судова колегія не враховує їх під час розгляду дійсної справи. 
З огляду на вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з повним установленням обставин у справі, підтверджених відповідними доказами, відповідно до норм матеріального та процесуального права. Тому апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_9 , підлягають залишенню без задоволення. Рішення суду першої інстанції належить залишити без змін. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в : 
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 19 серпня 2019 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складений 17 січня 2020 року.

Головуючий                                                                                       О.Ю. Тичкова

Судді                                                                                                        А.В. Котелевець

                                                                                                        Р.М.Піддубний