ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.006646 пров. № А/857/487/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого судді                    Кузьмича С. М.,
суддів                                        Запотічного І.І., Шавеля Р.М.,
за участю секретаря                    Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року (постановлену головуючим – суддею Карп`як О.О., у м. Львові) про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог у справі № 1.380.2019.006646 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Миколаївського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
                                                           ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідачів в якому просить:
визнати протиправним та нечинним діяння начальника Головного територіального управління юстиції у Львівській області Станіщука М.В.  та Миколаївського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, які не реагують на вимоги позивача щодо виконання судових рішень, не надсилають відповіді, не надають інформацію про хід виконавчих дій, не вживають заходів щодо стягнення з боржника боргу в повному обсязі;
зобов`язати відповідачів виконати судові рішення від 22.01.2018 Миколаївського районного суду Львівської області у справі № 447/2497/16-ц та постанову від 21.02.2019 Львівського апеляційного суду, додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 06.05.2019, шляхом накладання арешту на все майно, нерухомість, банківські рахунки, землі та активи боржника, подати на нього подання в правоохоронні органи, накласти штрафи, заборонити виїзд за кордон тощо;
зобов`язати начальника Головного територіального управління юстиції у Львівській області Станіщука М.В. надати відповіді на вимоги позивача від 17.09.2019 та 16.11.2019 року;
стягнути з відповідачів солідарно моральну шкоду в сумі 20000 (двадцять тисяч) грн 00 коп.;
винести окрему ухвалу в прокуратуру Львівської області щодо бездіяльності відповідачів та невиконання ними судових рішень.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16.12.2019 відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідачів виконати судові рішення від 22.01.2018 Миколаївського районного суду Львівської області у справі № 447/2497/16-ц та постанову від 21.02.2019 Львівського апеляційного суду, додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 06.05.2019, шляхом накладання арешту на все майно, нерухомість, банківські рахунки, землі та активи боржника, подати на нього подання в правоохоронні органи, накласти штрафи, заборонити виїзд за кордон тощо. Роз`яснено позивачу можливість звернення з даними вимогами до суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства. 
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що оскільки в частині позовних вимог оскаржується бездіяльність відповідача під час виконання рішення Миколаївського районного суду Львівської області  у справі № 447/2497/16-ц, яка розглянута за правилами Цивільного процесуального кодексу України, належним судом для розгляду позову в частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідачів виконати судові рішення від 22.01.2018 Миколаївського районного суду Львівської області у справі № 447/2497/16-ц та постанову від 21.02.2019 Львівського апеляційного суду, додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 06.05.2019, шляхом накладання арешту на все майно, нерухомість, банківські рахунки, землі та активи боржника, подати на нього подання в правоохоронні органи, накласти штрафи, заборонити виїзд за кордон тощо; - є саме Миколаївський районний суд Львівської області. Таким чином, суд першої інстанції зазначив, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідачів виконати судові рішення від 22.01.2018 Миколаївського районного суду Львівської області у справі № 447/2497/16-ц та постанову від 21.02.2019 Львівського апеляційного суду, додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 06.05.2019, шляхом накладання арешту на все майно, нерухомість, банківські рахунки, землі та активи боржника, подати на нього подання в правоохоронні органи, накласти штрафи, заборонити виїзд за кордон тощо, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а мають розглядатися в порядку цивільного судочинства.
Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати, а матеріали справи направити в суд першої інстанції на новий розгляд по суті про бездіяльність посадових осіб Головного територіального управління юстиції у Львівській області код ЄДРПОУ 34942940 – начальник Станіщук М.В., Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області код ЄДРПОУ 35048088 – керівник Гармадій М.Т. Винести окрему ухвалу в прокуратуру Львівської області щодо бездіяльності відповідачів та невиконання ними судових рішень.
Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що він оскаржує бездіяльність посадових осіб Миколаївського ДВС у Львівській області та Головного територіального управління юстиції у Львівській області, а тому має повне право звертатися у Львівський окружний адміністративний суд.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін, з наступних підстав.
Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби врегульований ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно ч. 1 ст. 74 вказаного Закону, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Норми частини 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України закріплюють, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Поруч із цим, варто зазначати, що порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинених під час виконання судового рішення, ухваленого у цивільній справі, визначений статтями 447, 448, 450 у розділі VII Цивільного процесуального кодексу України.
Статтею 447 Цивільно процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до ч. 1 ст. 448 Цивільно процесуального кодексу України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що юрисдикція спорів про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинених на виконання судових рішень, залежить, зокрема, від суду, який видав виконавчий документ.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, що однією з позовних вимог є зобов`язання відповідачів виконати судові рішення у справі № 447/2497/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, шляхом накладення арешту на все майно, нерухомість, банківські рахунки, землі та активи боржника, подати на нього подання в правоохоронні органи, накласти штрафи, заборонити виїзд за кордон тощо, в саме оскаржується бездіяльність відповідача під час виконання рішення Миколаївського районного суду Львівської області  у справі № 447/2497/16-ц, яка розглянута за правилами Цивільного процесуального кодексу України.
Відтак, позивачем оскаржується протиправна бездіяльність відповідача в рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, який видав Миколаївський районний суд Львівської області за результатами розгляду цивільної справи № 447/2497/16-ц.
Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Суд апеляційної інстанції проаналізувавши матеріали справи, погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідачів виконати судові рішення від 22.01.2018 року Миколаївського районного суду Львівської області у справі № 447/2497/16-ц та постанову від 21.02.2019 року Львівського апеляційного суду, додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 06.05.2019 року, шляхом накладання арешту на все майно, нерухомість, банківські рахунки, землі та активи боржника, подати на нього подання в правоохоронні органи, накласти штрафи, заборонити виїзд за кордон тощо, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а мають розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки оскаржується протиправна бездіяльність відповідача в рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, який видав Миколаївський районний суд Львівської області за результатами розгляду цивільної справи.
У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду — без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -
                                                        ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог у справі № 1.380.2019.006646 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 25 лютого 2020 року