Номер провадження: 22-ц/813/2703/20 
Номер справи місцевого суду: 522/9379/19
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2020 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
Головуючого-судді Комлевої О.С.,
суддів: Сегеди С.М., Гірняк Л.А.,
з участю секретаря Ткачука В.О.,
учасники справи:
позивач –  ОСОБА_1 ,
представник позивача – ОСОБА_2 ,
відповідач –  ОСОБА_3 , 
представник відповідача – ОСОБА_4 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог – приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Лукашева Наталя Анатоліївна,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 , представника ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 червня 2019 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Лукашева Наталя Анатоліївна про визнання права власності в порядку спадкування за законом, постановленої під головуванням судді Шенцевої О.П., -
в с т а н о в и в:
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 та на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 .
26 червня 2019 року представник позивачки звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив суд накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 червня 2019 року, заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 , до розгляду справи по суті.
Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_4 , представник ОСОБА_3 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, прийняти нову, якою в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.
У обґрунтування своєї апеляційної скарги, ОСОБА_4 , представник ОСОБА_3 , зазначає, що судом при винесенні ухвали були порушені нормі процесуального права, внаслідок неповного з`ясування фактичних обставин справи, забезпечення позову є неспівмірним з заявленими вимогами.
Відзиву до суду надано не було.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду підлягає зміні з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що між сторонами виник спір з приводу спадкового нерухомого майна, а саме 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 та 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 , та у випадку задоволення позову, саме за ОСОБА_1 буде визнано по 1/4 частини вказаних квартир, тобто позовні вимоги мають майновий характер.
Ухвалюючи рішення про задоволення заяви представника позивачки про забезпечення позову, суд виходив з того, що вимоги забезпечення позову є обґрунтованими, законними та співмірними із заявленими позовними вимогами, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача.
Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Частиною 3 ст. 150 ЦПК Українипередбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.
З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.
Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.
Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.
Як роз`яснено в п.1, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 та на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 .
У заяві про забезпечення позову, заявник просив суд накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
Предметом спору є вимоги майнового характеру, при цьому на момент розгляду заяви про забезпечення позову судом було встановлено, що відповідачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .
При розгляді клопотання про забезпечення позову, суд першої інстанції, забезпечуючи позов та накладаючи арешт на всю квартиру, яка належить відповідачу, не звернув уваги на те, що позивачка у позовній заяві просила визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 .
Колегія суддів вважає, що застосовані судом заходи забезпечення позову є неспівмірними з заявленими позовними вимогами,у зв`язку з чим, ухвала суду підлягає зміні.
Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 376 ЦПК України, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_4 , представника ОСОБА_3 – задовольнити частково.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 червня 2019 року про забезпечення позовузмінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:
- накласти арешт на 1/4 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до розгляду справи по суті.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 13 лютого 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Л.А. Гірняк