Номер провадження: 33/813/252/20
Номер справи місцевого суду: 496/3773/19 
Головуючий у першій інстанції Буран В. М. 
Доповідач Грідіна  Н. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2020 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Грідіна Н.В., за участю секретарів судового засідання Узун Н.В. та Гасанової Л.Я.к, особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Сердюка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Сердюка В.В., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 20.12.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Зазначеною постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.
В постанові суду встановлено, що 21 вересня 2019 року, о 22:50 год ОСОБА_1 керував автомобілем «Opel Kadett», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Гагаріна, 83 в с. Усатово Біляїського району Одеської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), від проходження медичного огляду на місці зупинки та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху .
Вимоги апеляційної скарги та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі  захисник Сердюк В.В., в інтересах  ОСОБА_1 , просив постанову суду  скасувати та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події та відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на наступне.
Постанова суду є незаконною та необґрунтованою в зв`язку з неправильним тлумаченням норм матеріального і процесуального права.
В постанові суд дійшов невірного висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам закону, так як в протоколі невірно та не друкованими літерами зазначене місце проживання ОСОБА_1 , що впливає на підсудність розгляду справи, а також не зазначено які саме дії вчиняв ОСОБА_1 при ухиленні від огляду
Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 28.10.2019 року було відмовлено в задоволенні клопотання захисника Сердюка В.В. про направлення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 до Усатівського відділення поліції Біляївського ВП ГУНП в Одеській області для доопрацювання, а саме зазначення змісту проколу друкованими літерами, а також про закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення в діях ОСОБА_1 ..
Тільки протокол про адміністративне правопорушення не є доказом стану алкогольного сп`яніння, письмові пояснення свідків до протоколу не є допустимими доказами, так як в суді свідки допитані не були. Під час складання протоколу свідки були відсутні. Підпис ОСОБА_1 в протоколі не є доказом вини останнього.
Суддя не врахував пояснення в судовому засіданні ОСОБА_1 про те, що він алкоголь не вживав, поліцейські не проводили медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків та не направляли його на такий огляд до закладу охорони здоров`я, хоча він наполягав на огляді, а також аналогічні пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..
Працівники поліції повинні були оформити направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, після відмови водія від огляду складати протокол, однак суд не врахував, що таке направлення не було оформлене.
В судовому засіданні не були допитані зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , викликані за клопотанням сторони захисту від 28.10.2019 року, а також поліцейський ОСОБА_6 , викликаний за ініціативою суду, у зв`язку з їх неявкою в судове засідання. 
В судові засідання, призначені на 02.12.2019 року та на 20.12.2019 року, захисник Сердюк В.В. та ОСОБА_1 не з`явились, надали клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з хворобою ОСОБА_1 , який бажав надати особисті важливі додаткові пояснення, особисто допитати свідків та ознайомитись з матеріалами справи, однак суд, в порушення вимог ст.268 КУпАП, розглянув справу та виніс постанову. 
Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1 та його захисника Сердюка В.В., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги апеляційний суд дійшов таких висновків.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Згідно до положень ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню, зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення та винність особи в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Згідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно до положень ст.268 КУпАПА, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172 - 4 - 172 - 9, 173, 173 - 2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185 - 1, статтями 185 - 7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.
Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій зобов`язаний за вимогою працівника правоохоронного органу пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.
Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно приписів п.п.6, 7 ч. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення .
Суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, безпосередньо дослідив наступні докази по справі.
Зокрема, був досліджений протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №129308 від 21.09.2019 року, в якому було встановлено, що 21 вересня 2019 року, о 22:50 год, ОСОБА_1 керував автомобілем «Opel Kadett», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Гагаріна, 83 в с. Усатово Біляїського району Одеської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), від проходження медичного оглядну на місці зупинки та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2,5 ПДР.
Протокол засвідчили підписами свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
В протоколі містяться власноручні пояснення ОСОБА_1 про те, що він згоден з протоколом.
Також у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, у нього вилучене посвідчення водія та виданий тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, що ОСОБА_1 засвідчив особистими підписами (а.с.3).
Також судом були досліджені надані до протоколу письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили зазначені в протоколі обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.5, 6).
При розгляді справи суд першої інстанції заслухав ОСОБА_1 , який пояснив, що його безпідставно обвинувачують працівники поліції в керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, він не відмовлявся від проходження медичного огляду в медичному закладі, але йому не дали це зробити. 
Також суд першої інстанції дослідив пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були допитані судом за клопотанням сторони захисту, які пояснили, що в день вчинення правопорушення було святкування дня села, однак вони не бачили вживання ОСОБА_1 алкоголю.
Разом з тим, в постанові суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що пояснення ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не спростовують належних та допустимих доказів у справі, а саме протокол про адміністративне правопорушення, який відповідає приписам ст.256 КУпАП, та пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , якими доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.
При цьому, ОСОБА_1 фактично не заперечував, що поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, з використанням спеціальних технічних засобів, а також в медичному закладі не був проведений його огляд на стан сп`яніння.
Суд першої інстанції зазначив в постанові, що стороною захисту не було надано доказів того, що ОСОБА_1 , якому ніби то не дали пройти медичний огляд працівники поліції, самостійно пройшов огляд в медичному закладі, що він не був позбавлений можливості зробити на підтвердження відсутності у нього ознак алкогольного сп`яніння, які були встановлені в протоколі, або оскаржив дії працівників поліції.
Таким чином, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст.245 КУпАП, забезпечив своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин інкримінованого правопорушення в точній відповідності з законом, в повному обсязі перевірив докази, наявні в матеріалах справи. 
Згідно положень ст.252 КУпАП, в постанові суду зазначеним доказам надана належна оцінка, на їх підставі правильно встановлені фактичні обставини вчиненого правопорушення, суд прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги про те, що висновки в постанові суду не відповідають фактичним обставинам правопорушення, докази у справі є недопустимими, так як протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки підтвердження підтвердження не знайшли.
В апеляційній скарзі зазначено, що в постанові суд дійшов невірного висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам закону, так як в протоколі не зазначено які саме дії вчиняв ОСОБА_1 при ухиленні від огляду, а також невірно та не друкованими літерами зазначене місце проживання ОСОБА_1 , що впливає на підсудність розгляду справи.
Крім того, є посилання на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 28.10.2019 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання захисника про направлення протоколу для доопрацювання та про закриття провадження по справі.
Відповідно до положень ст. 256 КУпАП,  у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268  цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
При розгляді апеляційного провадження також був ретельно досліджений протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №129308 від 21.09.2019 року відносно ОСОБА_1 , зміст якого відповідає приписам ст. 256 КУпАП.
Зокрема, відповідно до положень ст. 256 КУпАП, в протоколі зазначені відомості про особу останнього, а також місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення. 
При розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 не заперечував, що його особа встановлювалась за посвідченням водія, місце його проживання, було вірно зазначене у протоколі з його слів, за зазначеною ним адресою проживає його родичка. 
Апеляційний суд не вбачає порушення місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке визначене ст. 276 КУпАП за місцем його вчинення.
Крім того, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості при розгляді справи в суді першої інстанції заявляти відповідні клопотання про направлення справи на розгляд іншого суду за місцем його проживання за іншою адресою, однак в матеріалах справи такі клопотання відсутні.
Відповідно до положень ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 зазначені місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі не зазначено які саме дії вчиняв ОСОБА_1 при ухиленні від огляду не можуть бути прийняті до уваги, так як з змісту протоколу вбачається, що в ньому зазначені місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.
Складання протоколу про адміністративне правопорушення не друкованими літерами не є підставою для скасування судового рішення та закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Крім того, постановою Біляївського районного суду Одеської області від 28.10.2019 року було вирішене клопотання захисника про направлення протоколу для доопрацювання з цих підстав .
В протоколі зафіксовано, що ОСОБА_1 роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, останній дав пояснення, що згоден з протоколом, будь яких пояснень і зауваження щодо змісту протоколу, зокрема щодо відсутності свідків, ОСОБА_1 не зазначив у своїх поясненнях у протоколі.
Доводи апеляційної скарги про те, що висновки в постанові суду не відповідають фактичним обставинам правопорушення, оскільки суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не знаходять підтвердження, оскільки в постанові суд належним чином мотивував своє рішення.
Так, при розгляді справи ОСОБА_1 пояснив, що його безпідставно обвинувачують працівники поліції в керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, він не відмовлявся від проходження медичного огляду в медичному закладі, але йому не дали це зробити. Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що вони не бачили вживання ОСОБА_1 алкоголю.
Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не інкримінується.
Протокол про адміністративне правопорушення складений за порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР, яка зобов`язує водія за вимогою працівника правоохоронного органу пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння.
В протоколі встановлено, що ОСОБА_1 , який керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), відмовився від проходження медичного огляду на місці зупинки та в медичному закладі, в порушення вимог п. 2.5 ПДР.
Відповідно до приписів п. 2.5 Правил дорожнього руху, а також п.п.6, 7 ч. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, водій, який, зокрема, стверджує, що не вживав алкогольних напоїв та не має ознак алкогольного сп`яніння, які виявили працівники поліції, все одно зобов`язаний за вимогою працівника правоохоронного органу пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння, що не позбавляє його можливості за результатами огляду підтвердити своє перебування у тверезому стані.
Таким чином, пояснення ОСОБА_1 про те, що його безпідставно обвинувачують працівники поліції в керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, він не вживав алкогольні напої, а також пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не бачили вживання ОСОБА_1 алкоголю, є неналежними доказами, так як не мають відношення до обставин, встановлених в протоколі про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду.
Пояснення ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду в медичному закладі, але йому не дали це зробити спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення та поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які, як зазначалось, суд визнав належними, допустимими та достовірними доказами.
Також не є підставою для скасування судового рішення посилання в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції не оформили направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проведення такого огляду.
При розгляді апеляційної скарги було встановлено, що протокол та дії працівників поліції, які зазначені в апеляційній скарзі, стороною захисту не були оскаржені.
Також не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про неповноту судового розгляду пов`язану з тим, що судом першої інстанції не були допитані зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
З матеріалів справи, досліджених при апеляційному розгляді, вбачається, що 28.10.2019 року суд першої інстанції задовольнив клопотання сторони захисту та викликав в судове засідання 14.11.2019 року свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , однак свідки, які були повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явились.
В наступні судові засідання, призначені на 02.12.2019 року та 20.12.2019 року ОСОБА_1 та захисник Сердюк В.В., які були належним чином повідомлені, також не з`явилися.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні наступні клопотання ОСОБА_1 та захисника Сердюка В.В. про виклик свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , хоча положеннями ст. 268 КУпАП, з якими сторона захисту була належним чином ознайомлена, вони наділені правом заявляти такі клопотання.
Таким чином, суд першої інстанції при заявленні клопотання стороною захисту про допит свідків задовольняв їх в повному обсязі, порушення прав, передбачених ст. 268 КУпАП, для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не мало місця.
Не заявлення стороною захисту повторного клопотання у суді першої інстанції про виклик свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свідчить про те, що ОСОБА_1 та захисник Сердюк В.В. вже не ставили під сумнів достовірність пояснень цих свідків. Положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено покладення на суд обов`язку доведення правової позиції сторони захисту, зокрема при відсутності відповідного клопотання. 
Крім того, при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечував проти задоволення клопотання захисника про виклик свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..
З урахування думки ОСОБА_1 , а також тих обставин, що сторона захисту при розгляді справи в суді першої інстанції не була позбавлена права повторно заявляти клопотання про виклик свідків, однак цього не зробила, суд першої інстанції ніяких порушень законодавства за цих питань не допустив, суд апеляційної інстанції відмовив в задоволенні цього клопотання.
Також в обґрунтування доводів апеляційної скарги було зазначено, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, при наявності клопотань про відкладення розгляду справи, чим порушені права ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП.
Під час розгляду апеляційної скарги були досліджені матеріали справи, якими підтверджується належне повідомлення судом першої інстанції ОСОБА_1 та його захисника Сердюка В.В. про час та місце розгляду справи.
Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №129308 від 21.09.2019 року ОСОБА_1 був ознайомлений про час та місце розгляду справи у Біляївському районному суді Одеської області 21.10.2019 року, о 10.00 годин.
21.10.2019 року захисником ОСОБА_1 – Сердюком В.В. було подано клопотання про відкладення розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи.
У цей же день захиснику Сердюку В.В. були роз`ясненні права та обов`язки, а також останній був ознайомлений з матеріалами справи (а.с.9-10, 13).
Відповідно до розписки та довідки SMS – повідомлення захисник Сердюк В.В. і ОСОБА_1 були повідомлені про наступну дату судового засідання 28.10.2019 року, о 09.30 годин (а.с. 13-14).
28.10.2019 року ОСОБА_1 та його захисник Сердюк В.В. в судове засідання не з`явились.
Захисник Сердюк В.В. в електронному вигляді подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його із зайнятістю, а також про виклик свідків(а.с.16-24).
Судове засідання було відкладено на 14.11.2019 року, задоволено клопотання та викликані свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 
14.11.2019 року ОСОБА_1 були роз`ясненні права та обов`язки (а.с. 29).
14.11.2019 року відбулося судове засідання суду першої інстанції, в якому надали пояснення ОСОБА_1 та свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_2 ,
Розгляд справи був відкладений на 02.12.2019 року о 13.50 годин, про що були повідомлені ОСОБА_1 , захисник Сердюк В.В., а також викликані свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с.30 – 40). 

Разом з тим, у судові засідання 02.12.2019 року та 20.12.2019 року ОСОБА_1 та захисник Сердюк В.В., які були належним чином повідомлені, не з`явилися( а.с. 30).
02.12.2019 року та 20.12.2019 року захисник Сердюк В.В. надав до суду клопотання в електронному виді про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю надання особистих додаткових та важливих пояснень ОСОБА_1 , який хворіє.
Суд першої інстанції врахував практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення від 08.11.2005 року «Смірнов проти України», та надав належну оцінку тому, що ОСОБА_1 вже надав свої пояснення безпосередньо в судовому засіданні, захисник Сердюк В.В. не з`являється в судові засідання без зазначення поважних причин, що створює перепони у розгляді справи у строки, передбачені ст. 38 КУпАП, оскільки 21.12.2019 року спливає строк його притягнення до відповідальності за вчинення правопорушення, в зв`язку з цим суд 20.12.2020 року розглянув справу та виніс оскаржувану постанову.
При таких обставинах, вважаю, що доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції положень ст.268 КУпАП підтвердження не знайшли, положення зазначеної норми закону неодноразово роз`яснювались ОСОБА_1 , зокрема, під час судового засідання, в якому ОСОБА_1 , за участі його захисника, а також викликані ними свідки надавали пояснення безпосередньо в судовому засіданні, всі клопотання сторони захисту були судом розглянуті.
Захисник Сердюк В.В. не був позбавлений можливості бути присутнім в судових засіданнях 02.12.2019 року та 20.12.2019 року та представляти інтереси ОСОБА_1 , якщо останній хворів. 
Посилання в клопотаннях захисника Сердюка В.В. про відкладення розгляду справи в зв`язку з необхідністю надання особистих додаткових та важливих пояснень ОСОБА_1 є надуманими, так як в апеляційній скарзі не було зазначено та при її розгляді таких пояснень ОСОБА_1 надано не було.
На підставі наведеного, відповідно до положень ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам законодавства, підстав для її скасування під час розгляду апеляційної скарги не встановлено.
Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Сердюка В.В., в інтересах ОСОБА_1 , – залишити без задоволення.
Постанову Біляївського районного суду м. Одеси від 20.12.2019 року, якою  ОСОБА_1 , визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду:                                         Н.В. Грідіна