Номер провадження: 22-ц/813/1695/20 
Номер справи місцевого суду: 518/1674/17
Головуючий у першій інстанції Парій І. О.
Доповідач Дрішлюк А. І.
Категорія: 27

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М.,
при секретарі судового засідання Павлючук Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»» на рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 22 жовтня 2018 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2017 року Кіріченко В .М. представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заяво, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.05.2010 року в розмірі 29 303 (двадцять дев`ять тисяч триста три) гривні 70 коп. В обґрунтуванням позовних вимог зазначає, що 26.05.2010 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 3000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки. Проте відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, у зв`язку з чим станом на 19.11.2017 року відповідач має заборгованість у розмірі 29303,70 грн (а.с.2-3). 
Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 22 жовтня 2018 року вирішено у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовити, у зв`язку із пропуском строку позовної давності (а.с.60-62). 
Не погоджуючись із вказаним рішенням, Крилова О.Л. - представник ПАТ КБ «Приват Банк» звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не було взято до уваги, що перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі, враховуючи висновки Верховного Суду України про застосування положень ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, викладені у постанові від 16.04.2014 року № 6-24цс14, починається із наступного дня після спливу строку дії картки. Строк дії зазначеної картки до останнього дня 08/16 року, тобто строк повернення кредиту в повному обсязі спливає 31.08.2019 року (а.с.67-81).
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу, тому перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та, відхиляючи доводи апеляційної скарги, вказує на наступне.
Предметом розгляду даної справи є стягнення заборгованості за кредитним договором.
З матеріалів справи вбачається, що договірні відносини виникли 26.05.2010 року. Згідно розрахунку заборгованості, останній платіж по даному кредитному договору відповідачем ОСОБА_1 здійснено 10.12.2014 року (а.с. 5). Після цього жодних поповнень відповідачем по рахунку не здійснювалось, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № н/б від 26.05.2010 року, укладеного між позивачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 , отже розмір заборгованості підтверджений документально та погашений позичальником не був, у зв`язку з чим зобов`язання за договором не виконані в повному обсязі. Згідно з матеріалами справи, відповідач ОСОБА_1 по справі подала заяву про застосування позовної давності, тому суд першої інстанції приймав рішення у відповідності до ч. 3 ст. 267 ЦК України, за якою позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Щодо доводів апеляційної скарги. Апелянт посилається на те, що за умовами та правилами надання банківських послуг кредит виданий на строк дії кредитної картки. Після закінчення строку дії картки, на вимогу клієнта видається нова картка, якщо від нього не надійшла заява про закриття картрахунку (п. п. 3.1.1., з 3.1.2., 3.1.3 Умов).
Згідно з статтею 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Відповідно до висновку у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/95119/12 перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. А тому встановлення строку кредитування у договорі, який передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Такий підхід відповідає правовій позиції, сформульованій Верховним Судом України у постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13. Аналогічні висновки були сформульовані Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 19 березня 2014 року у справі № 6-20цс14, від 12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс14, від 3 червня 2015 року у справі № 6-31цс15, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15, від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16 і від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16. Враховуючи вищевказане, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності для погашення всієї заборгованості за договором з моменту спливу строку кредитування. 
Отже, за обставинами даної справи, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що позивач звернувся до суду першої інстанції з пропущеним строком позовної давності. 
Таким чином, враховуючи вище наведене, встановлені обставини справи, оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не спростували правильних по суті висновків суду першої інстанції, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»» на рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 22 жовтня 2018 року - відхилити. 
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 травня 2019 року - залишити без змін. 
Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Судді Одеського апеляційного суду                         А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомарецький 

П.М. Черевко

17.01.2020 року                                                                 м. Одеса