Справа № 991/1303/19
Провадження № 1-кс/991/3159/19

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року                                                                        м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника адвоката ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 42014000000000409 від 20.05.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України,
ВСТАНОВИВ:
10.12.2019 до Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 42014000000000409 від 20.05.2014.
І. Вимоги клопотання.
У клопотанні адвокат ОСОБА_3 зазначив, що управлінням спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42014000000000409 від 20.05.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, яке в подальшому було передано Національному антикорупційному бюро України. У вказаному кримінальному проваджені 28.03.2016 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України. На підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.05.2016 на майно ОСОБА_4 було накладено арешт, який в подальшому було скасовано частково.
Іншим підозрюваним особам у межах кримінального провадження № 42014000000000409 від 20.05.2014 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, в яких ОСОБА_4 вже не згадується, що на думку заявника свідчить про відсутність у діях ОСОБА_4 ознак інкримінованих їй кримінальних правопорушень, і як наслідок відсутність підстав для арешту майна, що належить їй на праві власності. Враховуючи відсутність обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_5 належним їм майном, з метою забезпечення належного захисту прав та інтересів власника майна, адвокат ОСОБА_3 просить суд скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.05.2016 у справі № 757/23781/16-к на майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , а саме:
- автомобіль KIA CERATO 1591, 2010 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;
- житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 165,9 кв. м., частка власності 14/25 (житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами).

Під час судового засідання адвокат ОСОБА_3 та власник майна ОСОБА_4 підтримали доводи, наведені у клопотанні, надали пояснення та просили скасувати арешт майна.
У попередньому судовому засіданні прокурор САП ОСОБА_6 надала додаткові докази на підтвердження відсутності підстав для скасування арешту майна, а тому просила відмовити у задоволенні клопотання заявника.

ІІ. Встановлені обставини.
Управлінням спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42014000000000409 від 20.05.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.05.2016 у справі № 757/23781/16-к було накладено арешт на майно, що належить на праві приватної власності підозрюваній ОСОБА_4 , а саме:
- автомобіль KIA CERATO 1591, 2010 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;
- житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 165,9 кв. м., частка власності 14/25 (житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами);
- квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 76,5 кв. м., частка власності 24/100.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.07.2019 у справі № 757/31009/16-к було задоволено клопотання ОСОБА_4 та скасовано арешт накладений на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 76,5 кв. м., частка власності 24/100.
Постановою Генерального прокурора від 21.10.2019 здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 42014000000000409 від 20.05.2014 доручено Національному антикорупційному бюро України.
У постанові про виділення матеріалів досудового розслідування від 22.10.2019 прокурор у кримінальному провадженні № 42014000000000409 зазначив, що у період з 17.10.2019 по 18.10.2019 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 на підставі зібраних доказів повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, уточнено обставини, встановлені у ході здійснення досудового розслідування.
У зв`язку з тим, що кримінальні правопорушення, у яких підозрюються ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_4 потребують проведення системних заходів з метою встановлення інших осіб, причетних до вчинення інкримінованих їм злочинів, та перевірки інформації про причетність підозрюваних до інших кримінальних правопорушень, матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_4 були виділені в окреме провадження № 52019000000000936, до кінця строку досудового розслідування якого станом на 28.11.2019 залишилось сім місяців.
У своїй скарзі адвокат ОСОБА_3 звернув увагу суду на те, що:
1)арешт на майно ОСОБА_4 було накладено у зв`язку наявністю у неї статусу підозрюваної особи, який, на думку заявника, на даний момент перестав існувати;
2)17.10.2019 іншим його підзахисним у кримінальному провадженні № 42014000000000409 ОСОБА_13 та ОСОБА_15 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, у тексті яких жодного разу не згадується ОСОБА_4 як одна з осіб, котра за версією слідства причетна до вчинення кримінальних правопорушень;
3)досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42014000000000409 було завершено, однак ОСОБА_4 не була вказана у переліку підозрюваних осіб;
4)у кримінальному провадженні № 42014000000000409 закінчився строк досудового розслідування, отже воно не може бути скеровано до суду з обвинувальним актом, що вказує на те, що жодна особа не буде засуджена у даному кримінальному провадженні та до неї не може бути застосований такий вид покарання як конфіскація майна, забезпечення якої було метою застосування арешту майна ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , дослідивши документи, надані прокурором САП ОСОБА_6 та документи, що містяться у матеріалах скарги, слідчий суддя дійшов таких висновків.

ІІІ. Висновки слідчого судді.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Зі змісту ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.05.2016 вбачається, що арешт на майно ОСОБА_4 було накладено з метою забезпечення кримінального провадження та можливого застосування до підозрюваної конфіскації майна.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.07.2019 було скасовано арешт лише на квартиру, враховуючи те, що ОСОБА_4 було доведено, що це майно не перебуває у її власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , обґрунтовує можливість скасування арешту майна ОСОБА_4 лише тим, що вона на даний момент не перебуває у статусі підозрюваної особи, досудове розслідування закінчилось, їй не було пред`явлено обвинувачення, а тому до неї не може застосовуватись покарання у вигляді конфіскації майна, тому в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала потреба.
Із матеріалів, наданих прокурором у судовому засіданні, вбачається, що 28.03.2016 ОСОБА_4 було пред`явлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України. 22.10.2019 досудове розслідування відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_20 та ОСОБА_19 виділено в окреме провадження за № 52019000000000936, яке продовжується на даний момент.
Відповідно підозра, про яку було повідомлено ОСОБА_4 у березні 2016 року, на час розгляду клопотання не скасована. Тому ОСОБА_4 перебуває у статусі підозрюваної особи. Досудове розслідування кримінальних правопорушень, які за версією органу досудового розслідування були вчинені ОСОБА_4 , продовжується у межах кримінального провадження № 52019000000000936.
Жодних інших доводів на підтвердження того, що на даний момент відпала потреба у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, заявник не наводить. Крім цього заявник не наводить доводів, які б свідчили, що арешт на майно ОСОБА_4 було накладено необґрунтовано.
Враховуючи той факт, що адвокат ОСОБА_3 не надав слідчому судді доказів, які підтверджували наявність підстав для скасування арешту, накладеного на майно ОСОБА_4 , у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                                  ОСОБА_1