ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 лютого 2020 року           справа №241/1337/18 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 11 січня 2020 року (повний текст складено 11 січня 2020 року смт. Мангуш) у справі № 241/1337/18 (суддя І інстанції – Демочко Д.О.) за позовом ОСОБА_2 ОСОБА_3 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бердянської сільської ради Мангушського району Донецької області про скасування постанови адміністративної комісії Бердянської сільської ради №6 про накладення адміністративного стягнення від 27.03.2018 року,-
          
                                                              В С Т А Н О В И В:

         25.07.2018 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бердянської сільської ради Мангушського району Донецької області про скасування постанови адміністративної комісії Бердянської сільської ради №6 про накладення адміністративного стягнення від 27.03.2018 року.
         В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23.03.2018 року відносно неї був складений протокол про адміністративне правопорушення з приводу відсутності у неї договору на вивезення твердих побутових відходів та відмови від укладення такого договору, що є порушенням пункту 11.14 Правил благоустрою територій сіл Бердянської ради, затверджених рішенням сесії сільської ради від 29.02.2012 року. 27.03.2018 року за результатами розгляду даного протоколу була винесена постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення.
         Позивач не згодна з цією постановою, оскільки по-перше, вона не має побутових відходів та сміття.
         По-друге, договір між нею та Бердянським комунальним підприємством був укладений на добу ще у березні 2017 року. Таким чином, станом на час винесення протоколу про адміністративне правопорушення не було чинним жодного договору з юридичною особою, яка надає вказані послуги.
         По третє, рішенням Бердянської сільської ради від 18.04.2018 року, тобто майже через місяць, був затверджений типовий договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів. Таким чином, в її розумінні, не було до 18.04.2018 року договору у відповідача про вивезення твердих побутових відходів.
         Вчетверте, відповідачем не було надано доказів того, що вона має тверді побутові відходи та з цього приводу.
        Позивачем разом із позовною заявою також подано заяву про поновлення строку на оскарження вказаної постанови адміністративної комісії, мотивуючи її тим, що 23.05.2018 року на її адресу прийшов лист з Мангушськьго районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 10.05.2018 року №1 про відкриття виконавчого провадження, коли вона перебувала з двома неповнолітніми дітьми в Державному закладі «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П.Чкалова» МОЗ України м. Одеси з 18.05.2018 року по 10.06.2018 року, і оскаржити своєчасно виконавче провадження № 56361263 не мала можливості, на підтвердження чого надала відповідні докази.
          Позивач просила суд поновити їй строк звернення до суду з даним адміністративним позовом та скасувати постанову адміністративної комісії Бердянської сільської ради №6 про накладення на неї адміністративного стягнення від 27.03.2018 року.
          Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 11 січня 2020 року
у справі № 241/1337/18 поновлено строк звернення до суду ОСОБА_1 . Позовні вимого до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бердянської сільської ради Мангушського району Донецької області про скасування постанови адміністративної комісії Бердянської сільської ради №6 про накладення адміністративного стягнення від 27.03.2018 року залишено без задоволення. 
          Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.  Судом першої інстанції не повно, не всебічно та не об`єктивно з`ясував всі обставин справи. Не встановив чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідження наявних у справі доказів, надання їм належної правової оцінки і, як наслідок, було прийняте незаконне, необґрунтоване рішення.
          Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.          
                  Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
                Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги,  і дійшла  висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
                 Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 , яка є власницею та проживає в АДРЕСА_1 , умисно ухиляється від укладення договору на вивіз твердих побутових відходів, її правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП постановою №6 адміністративної комісії при виконавчому комітету Бердянської сільської ради від 27.03.2018 року та застосовано стягнення в межах санкції цієї статті, тому підстав для задоволення позову немає.
         З таким висновком суду першої інстанції не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.
         Судом першої інстанції встановлено, що 23 березня 2018 року відносно ОСОБА_2 ОСОБА_3 , заступником сільського голови Бердянської сільської ради Букіним С.М. складено протокол про адміністративне правопорушення за ознаками статті 152 КУпАП, з якого вбачається, що 23 березня 2018 року в с. Бердянське по вул. Польова 27, було виявлено, що у власниці домоволодіння Соколової- ОСОБА_3 відсутній договір на вивезення твердих побутових відходів та вона відмовляється від укладення такого договору, що є порушенням пункту 11.14 Правил благоустрою територій сіл Бердянської ради, затверджених рішенням сесії сільської ради від 29.02.2012 року №VІ/20-189 (а.с.16).
          27 березня 2018 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Бердянської сільської ради відносно ОСОБА_1 було винесено постанову № 6 за порушення Правил благоустрою та притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками статті 152 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн (а.с.30).
       Судом першої інстанції встановлено, що позивач не була  своєчасно сповіщена про місце і час розгляду справи, та від неї не надходили клопотання про відкладення розгляду справи, або розгляд справи за її  відсутності. 
        З огляду на викладене, колегія суддів зазначає наступне. 
        Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
        Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.        
        Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
         За вимогами ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
         Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.
         Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
         Згідно статті  7  КУпАП  ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до статті  254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
         Згідно статті  268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
          Відповідно до статті 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.           Відповідно до статті 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
          Згідно частини 1 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
           Відповідно пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
          Позивач стверджувала,  що  при розгляді питання про накладення адміністративного стягнення вона присутня не була і ця обставина встановлена судом першої інстанції.
          Відповідно до ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
          Статтею 268 КУпАП встановлена обов`язковість розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
        Колегія суддів зазначає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення може відбуватися за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, які підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи або у випадку надходження від неї клопотання про відкладення розгляду.
        Враховуючи те, що відповідачем не надано будь-яких документів, що підтверджують належне повідомлення позивача про час і місце розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції дійшов вірного  висновку про порушення відповідачем прав позивача, гарантованих статтями 268 та 271 КУпАП та є підставою для скасування оскаржуваної постанови як такої, що прийнята без дотримання встановленої законом процедури.
         Колегія суддів також звертає увагу на те, що норми статті 38 КУпАП встановлюють строк, протягом якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності з моменту виявлення правопорушення. 
            Зважаючи на те, що суд дійшов вірного висновку про протиправність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування, беручи до уваги ту обставину, що строки, встановлені статтею 38 КУпАП, на час судового розгляду минули, колегія суддів вбачає наявність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
           Вищевказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постановах від 29 березня 2018 року у справа №502/1664/16-а, від 20 червня 2018 року   у  справі № 806/2554/16.
         Суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини, що призвело до ухвалення судового рішення, з порушенням норм матеріального та процесуального права та є безумовною підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог.
          Пунктом 4  частини 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
        Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, неправильно застосував норми матеріального права, тому рішення суду підлягає скасуванню.
        Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства  України, -

ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 11 січня 2020 року у справі № 241/1337/18 -  задовольнити. 
Рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 11 січня 2020 року у справі № 241/1337/18 в частині відмови у задоволенні позовних вимог – скасувати.
В цій частині прийняти нову про задоволення позовних вимог.
Скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бердянської сільської ради за № 6 від 27 березня 2018 року якою ОСОБА_1 за порушення Правил благоустрою притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками статті 152 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. провадження у справі закрити.
В іншій частині рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 11 січня 2020 року у справі № 241/1337/18 – залишити без змін.
Повне судове рішення складено 18 лютого 2020 року. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий          суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук 

                                                                                                    І.В.Сіваченко