ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року 
м. Київ

Справа №  904/2050/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець О.А. - головуючий, Губенко Н.М., Мамалуя О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ем Груп Україна"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.10.2019
(головуючий - Орєшкіна Е.В., судді Кузнецова І.Л., Широбокова Л.П.)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "МГ-Транс"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ем Груп Україна"

про стягнення 680 844,75 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і заперечень

1.          У травні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "МГ-Транс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ем Груп Україна" на свою користь згідно з договором транспортного експедирування №364/ДЕ від 23.02.2017 547 396,15 грн штрафних санкцій та 163 448,60 грн документально підтверджених витрат.

2.          Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору транспортного експедирування №364/ДЕ від 23.02.2017, а саме, перевищення нормативного строку навантаження вагонів, що призвело до перевищення строку знаходження 22 вагонів на станції навантаження та є порушенням п. 2.2.3 цього договору, у зв`язку з чим відповідач зобов`язаний оплатити позивачу документально підтверджені ним витрати, а також штрафні санкції за простій вагонів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3.          Справа розглядалась судами неодноразово.

4.          Останнім рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2019 у задоволенні позову відмовлено. 

5.          Місцевий суд мотивував свої висновки відсутністю належних доказів на підтвердження порушення відповідачем умов договору транспортного експедирування №365/ДЕ від 23.02.2017 щодо перевищення нормативного строку завантаження 20 вагонів на станції Тинчлик (код станції 731401).

6.          Також місцевий господарський суд дійшов до висновку щодо необґрунтованості вимог про стягнення заявлених санкцій та витрат стосовно ще двох вагонів №29012499 та №52663119, наданих згідно з листом Joint Stock Company "Navoiyazot" (вантажовідправника відповідача) на адресу АТ "Узбекистон темир йуллари", та додаткової заявки на перевезення вантажів на вересень-жовтень 2017 року (форма ГУ-12), поданої вантажовідправником відповідача перевізнику АТ "Узбекистон темир йуллари", оскільки договором передбачено, що перелік послуг, що надаються експедитором конкретизується і визначається в додатках (заявках та/або Протоколах погодження договірної ціни) до цього договору, тому відповідач не може відповідати перед позивачем за дії Компанії "Navoiyazot" (вантажовідправника відповідача) у зв`язку з направленням нею листа на адресу АТ "Узбекистон темир йуллари".

7.          Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 03.10.2019 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2019 у справі №904/2050/18 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Ем Груп Україна" на користь ТОВ "Транспортно-експедиційна компанія "МГ-Транс" штрафні санкції у сумі 496 220,55 грн та витрати у сумі 132 116,60 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

8.          Суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого суду в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення заявлених санкцій та витрат стосовно вказаних вагонів №29012499 та №52663119.

9.          Разом з тим, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача санкцій та витрат на підставі договору транспортного експедирування №365/ДЕ від 23.02.2017 стосовно 20 вагонів, щодо яких було здійснено заявки №10 від 21.07.2017 та №12 від 24.05.2017, пославшись на дані диспетчерського контролю, що базуються на інформації філії "ГІОЦ" ПАТ "Укрзалізниця".

Короткий зміст вимог касаційної скарги  та узагальнення їх доводів

10.          Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій, 11.11.2019 "Ем Груп Україна" звернулось з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.10.2019 скасувати та залишити в силі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2019.

11.          Вимоги касаційної скарги обґрунтовані тим, що: висновки апеляційного суду в частині задоволених позовних вимог здійснені без врахування вказівок Верховного Суду, викладених у постанові від 25.03.2019 у даній справі; апеляційний суд безпідставно не врахував, що інформація про вагонні операції, надана філією "ГІОЦ" ПАТ "Укрзалізниця", не містить відомостей про терміни перебування вагонів на станції Тинчлик, не містить відомостей про дату розвантаження чужого вантажу, місить відомості про дату відправлення вантажу з інших станцій, які знаходяться на значній відстані від станції Тинчлик, а тому не дає можливості встановити терміни простою вагонів на станції Тинчлик.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

12.          ТОВ "Транспортно-експедиційна компанія "МГ-Транс" подало відзив на касаційну скаргу, у якому просить постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

13.          23.02.2017 між ТОВ "Транспортно-експедиційна компанія "МГ-Транс" (експедитор) та ТОВ "Ем Груп Україна" (клієнт) укладений договір транспортного експедирування №364/ДЕ, за умовами якого клієнт доручає, а експедитор за плату, за дорученням клієнта і за його рахунок, організовує транспортно-експедиційне обслуговування внутрішньоукраїнських, експортно-імпортних і транзитних вантажів відповідача і порожнього транспорту при їх перевезенні по території України та інших країн.

14.          Перелік послуг, що надаються експедитором, конкретизується і визначається в Додатках (Заявка та/або Протоколах погодження договірної ціни) до цього договору.

15.          Відповідно до п.2.2.1 договору клієнт зобов`язаний надсилати заявки на перевезення, відвантаження та переадресування вантажів за 5 (п`ять) робочих днів до початку перевезення (відвантаження, переадресування) або прибуття вагонів на станцію переадресування.

16.          В п.п. 6.1, 6.4 договору сторони обумовили, що цей договір належить до виду генеральних угод, вид та обсяг послуг, вид та найменування вантажу, розмір плати експедитору, вартість перевезення, пункт відправлення та призначення, термін надання послуг тощо зазначаються в заявці клієнта та можуть узгоджуватися в Додатках (Протоколах погодження договірної ціни та/або Додаткових угодах), які є невід`ємною частиною цього договору; не менш ніж за 5 робочих днів до початку перевезення, переадресування або іншої дії з вантажем, клієнт надає експедитору заявку на перевезення (відвантаження, переадресування), або іншу дію з вантажем, що є підставою для здійснення експедитором тієї або іншої дії з вантажем клієнта (в рамках цього договору). 

17.          Відповідно до п. 2.2.3 договору до обов`язків клієнта належить, зокрема, здійснювати за свій рахунок навантаження/вивантаження вагонів упродовж 72 (сімдесяти двох) астрономічних годин з моменту їх прибуття на станцію навантаження/вивантаження. 

18.          Згідно з п. 4.3 договору у разі порушення п. 2.2.3 цього договору, клієнт оплачує експедитору документально підтверджені витрати, а також штрафну санкцію за простій вагонів у розмірі гривневого еквіваленту 35,00 (тридцяти п`яти) доларів США без ПДВ на добу за кожен вагон. Неустойка за неповну добу нараховується як за повну добу. Час знаходження вагонів на станції навантаження/вивантаження визначається за даними диспетчерського контролю експедитора. Для умов цього пункту при конвертації застосовується курс купівлі валюти в системі підтвердження угод на міжбанківському валютному ринку на дату оплати.

19.          Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ "Ем Груп Україна" було надано ТОВ "Транспортно-експедиційна компанія "МГ-Транс" дві заявки на перевезення: 
-          №10 від 21.07.2017, що містить назву клієнта - ТОВ "ЕМ Групп Україна", місяць перевезення - липень-серпень 2017 року, станцію відправлення - АО "NAVOIYAZOT" - АО "Навоиазот"; 210105, г. Навои-5, Узбекистан, Ж/д код 5291, станція призначення - Купянськ-Сортировочний, вантажоодержувач - ТОВ "ЕМ Групп Україна", найменування вантажу - селітра аміачна "Б", 680 т, 10 вагонів по 68т; 
-          №12 від 24.05.2017, що містить назву клієнта - ТОВ "ЕМ Групп Україна", місяць перевезення - травень-червень 2017 року, станцію відправлення - АО "NAVOIYAZOT" - АО "Навоїазот"; 210105, г. Навои-5, Узбекистан, Ж/д код 5291, станція призначення - Купянськ-Сортировочний, вантажоодержувач - ТОВ "ЕМ Групп Україна", найменування вантажу - 433070 селитра аміачна, 680 т, 10 вагонів. 

20.          У листі "Joint Stock Company Navoiyazot" від 25.09.2017 міститься запит на дозвіл у вересні-жовтні 2017 року в рахунок додаткового плану до перевезення вантажу - аміачної селітри, яка завантажується за контрактом № 22С/2017 від 21.12.2016 у кількості двох критих вагонів, станція відправлення: Тинчлик, станція призначення: Куп`янськ-Сортировочний, вантажовіправник: АО "NAVOIYAZOT", вантажоотримувач - ТОВ "ЕМ Групп Україна".

21.          На виконання замовлення Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "МГ-Транс" було організовано надання вагонів №№ 52503687, 29006483, 52527082, 29012499, 52663119, 29006079, 29015542, 29772092, 29258696, 28056364, 28811735, 28347151, 28009637, 28006138, 28174597, 28004471, 28058055, 28053189, 28010387, 28050433, 28052132, 29258399 для виконання зазначеного перевезення. 

22.          Посилаючись на порушення відповідачем зобов`язань за договором в частині здійснення своєчасного завантаження вагонів (виконання пункту 2.2.3 договору), позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення штрафних санкцій за простій (перевищення строку навантаження понад 72 годин) вагонів №№ 52503687, 29006483, 52527082, 29012499, 52663119, 29006079, 29015542, 29772092, 29258696, 28056364, 28811735, 28347151, 28009637, 28006138, 28174597, 28004471, 28058055, 28053189, 28010387, 28050433, 28052132, 29258399 у сумі 20 965,00 доларів США, що еквівалентно 547 396,15 грн та понесених витрат (провізні платежі) у сумі 6 260,00 доларів США, що еквівалентно 163 448,60 грн.

Позиція Верховного Суду

23.          Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, подані заперечення, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наступне.

24.          Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

25.          Відповідно до ст. 929 ЦК України та ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. 

26.          Згідно зі ст. 933 ЦК України клієнт зобов`язаний надати експедиторові документи та іншу інформацію про властивості вантажу, умови його перевезення, а також інформацію, необхідну для виконання експедитором обов`язків, встановлених договором. 

27.          Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

28.          За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

29.          Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України).

30.          Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). 

31.          У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). 

32.          Відповідно до ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність. 

33.          Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч. 1 ст. 216 ГК України). 

34.          У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

35.          Вирішуючи питання щодо наявності доказів замовлення відповідачем вагонів саме на станцію Тинчлик, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про те, що місцевий суд помилково ототожнив поняття коду вантажовідправника (який складається із 4-х знаків - 5291) з кодом станції Тинчлик (який складається із 6 знаків - 731407), що призвело до помилкового висновку місцевого суду про те, що у заявках №10 та №12 станцією відправлення визначено Навои-5 (код станції 5291).

36.          Надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам, апеляційний суд правомірно встановив, що у залізничних накладних, відповідно до яких здійснювались спірні перевезення, відправником зазначено АJ "Navoiyazot", м. Навои-5 код 5291, а станцією відправлення - Тинчлик код 731407, тобто відправлення здійснювались зі станції Тинчлик код 731407. При цьому код 5291 є кодом вантажовідправника АJ "Navoiyazot", 210105, г. Навои-5, Узбекистан, Ж/д код 5291, як і зазначено у заявках №10 від 21.07.2017 та №12 від 24.05.2017.

37.          Разом з тим, висновки апеляційного суду в частині задоволених позовних вимог по суті спору, здійснені без врахування вказівок Верховного Суду, викладених у постанові від 25.03.2019 у даній справі.

38.          Так, судами встановлено, що на підставі заявок №10 від 21.07.2017 та №12 від 24.05.2017, згідно з Інформацією про вагонні операції, наданої філією "ГІОЦ" ПАТ "Укрзалізниця":
1.          Вагон №52503687 прибув на станцію Тинчлик 14.08.17, станція призначення Тинчлик, здача перевізнику на станції Каракалпакст 19.09.17; 
2.          Вагон №29006483 прибув на станцію Тинчлик 11.08.17, станція призначення Тинчлик, здача перевізнику на станції Каракалпакст 16.09.17; 
3.          Вагон № 52527082 прибув на станцію Тинчлик 21.08.17, станція призначення Тинчлик, здача перевізнику на станції Каракалпакст 16.09.17;
4.          Вагон №29006079 прибув на станцію Тинчлик 28.07.17, станція призначення Тинчлик, здача перевізнику на станції Каракалпакст 16.09.17;
5.          Вагон №29015542 відправлений зі станції Чукурсай 05.08.17, станція призначення Навои, відправлений зі станції Тинчлик 28.09.17;
6.          Вагон №29772092 прибув на станцію Тинчлик 22.07.17, станція призначення Тинчлик, здача перевізнику на станції Каракалпакст 16.09.17;
7.          Вагон №29258696 прибув на станцію Тинчлик 11.08.17, станція призначення Тинчлик, здача перевізнику на станції Каракалпакст 16.09.17;
8.          Вагон №28056364 здача перевізнику на станції Сари-Агач 31.08.17, станція призначення Тинчлик, відправлення зі станції Тинчлик 07.10.17;
9.          Вагон №28811735 здача перевізнику на станції Сари-Агач 31.08.17, станція призначення Тинчлик, відправлення зі станції Тинчлик 07.10.17;
10.          Вагон №28347151 здача перевізнику на станції Сари-Агач 04.09.17, станція призначення Тинчлик, «погрузка на путях клиентуры» на станції Тинчлик 26.09.17;
11.          Вагон №28009637 здача перевізнику на станції Сари-Агач 04.09.17, станція призначення Зарафшан, «погрузка на путях клиентуры» на станції Тинчлик 26.09.17;
12.          Вагон №28006138 здача перевізнику на станції Сари-Агач 06.09.17, станція призначення Самарканд, «погрузка на путях клиентуры» на станції Тинчлик 26.09.17;
13.          Вагон №28174597 здача перевізнику на станції Сари-Агач 04.09.17, станція призначення Зарафшан, «погрузка на путях клиентуры» на станції Тинчлик 26.09.17;
14.          Вагон №28004471 здача перевізнику на станції Галаба 05.09.17, станція призначення Галаба Експ, «погрузка на путях клиентуры» на станції Тинчлик 27.09.2017;
15.           Вагон №28058055 здача перевізнику на станції Сари-Агач 03.09.17, станція призначення Галаба Експ, «погрузка на путях клиентуры» на станції Тинчлик 27.09.17;
16.          Вагон №28053189 здача перевізнику на станції Сари-Агач 03.09.17, станція призначення Галаба Експ, «погрузка на путях клиентуры» на станції Тинчлик 27.09.17;
17.          Вагон №28010387 здача перевізнику на станції Галаба 05.09.17, станція призначення Галаба Експ, «погрузка на путях клиентуры» на станції Тинчлик 27.09.17;
18.          Вагон №28050433 приймання на дорогу на станції Галаба 12.09.17, станція призначення Галаба, «погрузка на путях клиентуры» на станції Тинчлик 27.09.17;
19.          Вагон №28052132 приймання на дорогу на станції Галаба 12.09.17, станція призначення Галаба, «погрузка на путях клиентуры» на станції Тинчлик 27.09.17;
20.          Вагон №29258399 прибув на станцію Тинчлик 23.08.17, станція призначення Тинчлик, здача перевізнику на станції Каракалпакст 19.09.17.

39.          У постанові Верховного Суду від 25.03.2019 у даній справі, направляючи справу на новий розгляд до місцевого суду, суд касаційної інстанції зазначив, що судами не досліджено вказану Інформацію, надану філією "ГІОЦ" ПАТ "Укрзалізниця", в частині встановлення по кожному вагону дати прибуття на станцію Тинчлик та дати відправлення вагонів саме з названої станції, оскільки з наданої роздруківки не можна дійти однозначного висновку щодо кількості днів простою вагонів по станції Тинчлик. Вказана роздруківка не містить інформації щодо кожного окремого вагону в частині прибуття на станцію Тинчлик та дати відправлення саме з цієї станції.

40.          Відповідно до приписів ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

41.          Разом з тим, суд апеляційної інстанції наведеного не врахував, та дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, у зв`язку з прострочення відповідачем завантаження відповідних вагонів, пославшись лише на Інформацію про вагонні операції філії "ГІОЦ" ПАТ "Укрзалізниця", не надавши при цьому їй оцінки саме з урахуванням вказівок, викладених у постанові Верховного Суду від 25.03.2019. 

42.          Зокрема, апеляційний суд не зазначив по кожному вагону дати прибуття на станцію Тинчлик та дати відправлення вагонів саме з вказаної станції Тинчлик.

43.          Так, зі змісту постанови вбачається, що під час визначення кількості днів простою вагонів, апеляційним судом було взято до уваги дату прибуття на станцію Тинчлик та, зокрема, дату здачі перевізнику на інших станціях. В той час як відповідні дані унеможливлюють встановлення кількості днів простою вагонів саме на станції Тинчлик.

44.          При цьому зі змісту постанови не вбачається інших доказів або даних відповідно до яких апеляційний суд дійшов висновку щодо кількості днів простою кожного вагону на станції Тинчлик.

45.          Водночас рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

46.          Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні, зокрема, такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

47.          Разом з тим, апеляційний суд дійшов висновків щодо кількості днів простою вагонів на вказаній станції, не підтвердивши їх жодними доказами.

48.          Водночас, місцевий суд, здійснивши оцінку інформації про вагонні операції, наданій філією "ГІОЦ" ПАТ "Укрзалізниця", з урахуванням вказівок Верховного Суду, викладених у постанові від 25.03.2019, дійшов правомірного висновку про те, що вона не містить відомостей про час перебування вагонів саме на станції Тинчлик, а тому не може бути підставою для висновку про термін прострочення завантаження відповідачем відповідних вагонів.

49.          При цьому місцевим судом встановлено, що матеріали справи не містять інших доказів перебування зазначених вагонів на станції Тинчлик з перевищенням строку навантаження.

50.          Суд апеляційної інстанції наведеного не врахував, вказаних висновків місцевого суду безпідставно не спростував, а тому дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача штрафних санкцій у сумі 496 220,55 грн та витрат у сумі 132116,60 грн.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

51.          Відповідно до приписів ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

52.          Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

53.          Відповідно до ст. 312 ГПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

54.          Таким чином, перевіривши постанову суду апеляційної  інстанції, встановивши, що апеляційний суд скасував рішення суду першої інстанції, яке прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, Верховний Суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення вимог касаційної скарги.

Розподіл судових витрат

55.          У зв`язку зі скасуванням постанови суду апеляційної інстанції та залишенням у силі рішення місцевого господарського суду відповідно до приписів статті 129 ГПК України Верховний Суду вважає за необхідне здійснити розподіл судових витрат, а саме покласти витрати зі сплати судового збору за подання і розгляд касаційної скарги на позивача.

Керуючись ст. 300, 301, 308, 312, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ем Груп Україна" задовольнити.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.10.2019
у справі №    904/2050/18 скасувати.

3. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2019 у справі №    904/2050/18 залишити в силі.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "МГ-Транс" (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд 16-22, офіс 1304, реєстраційний номер облікової картки платника податків 33602016) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ем Груп Україна" (52030, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, смт. Обухівка, вул. Харківська, будинок 44-А; реєстраційний номер облікової картки платника податків 39836678) 20    425 (двадцять тисяч чотириста двадцять п`ять) грн 41 коп. судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

5. Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя           О.А. Кролевець

Судді          Н.М. Губенко

                                                                                                    О.О. Мамалуй