ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/10223/19 Справа № 203/1491/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Остапенко Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.,
суддів - Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,
за участю секретаря - Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"

на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2019 року про забезпечення позову

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", Державної іпотечної установи, третя особа - Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", Державної іпотечної установи, третя особа - Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з позовною заявою позивачами подана заява про забезпечення позову, в якій просили суд зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненому 19.11.2016 року Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрованого в реєстрі за № 10044 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості в розмірі 216 712,21 грн., до набрання законної сили судовим рішенням.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.08.2019 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 10044, вчиненого 19.11.2016 року Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. та зареєстрований в реєстрі за № 10044 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості за кредитним договором № DNK0G40000004370 від 28.12.2007 року в розмірі 216 712,21 грн., який перебуває на виконанні Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області (виконавче провадження № 58585854), до набрання законної сили судовим рішенням.

В апеляційній скарзі АТ КБ "Приватбанк", посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування вказаної ухвали.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивачка ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу відповідача - без задоволення.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні.

Як убачається з матеріалів по забезпеченню позову, ухвала Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.08.2019 року не підписана суддею, що є самостійною підставою для її скасування (а.с.24).

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Підстави та порядок зупинення стягнення на підставі виконавчого листа та зупинення реалізації арештованого майна визначені ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України.

Пунктом 6 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачено право суду забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Тобто такий вид забезпечення може бути застосований тільки для забезпечення позову при оскарженні виконавчого документа.

Діючим законодавством визначено, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову

Отже, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів приходить до висновку, що між сторонами виник спір з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса та існує загроза утруднення виконання можливого рішення суду, а тому є підстави для забезпечення позову. Обраний спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, адекватним та не порушує права інших осіб.

Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду про наявність правових підстав для забезпечення позову.

Відповідно до частини 2 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Ураховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2019 року про забезпечення позову - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 10044, вчиненого 19 листопада 2016 року Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною та зареєстрований в реєстрі за № 10044 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором № DNK0G40000004370 від 28 грудня 2007 року в розмірі 216 712,21 грн., який перебуває на виконанні Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (виконавче провадження № 58585854), до набрання законної сили судовим рішенням.

Постанова підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію постанови направити для виконання до Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (вул. Юрія Кондратюка, 108, м. Дніпро, 49128), учасникам справи.
Постанова є обов`язковою на всій території України та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом 3 (трьох) років в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Оскарження постанови про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко