Ухвала
Іменем України
 
30 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 2610/27295/2012
провадження № 61-1641ск20
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:                                                 
Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,
 
розглянувши касаційну скаргу управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 28 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: заступник начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Сало Юрій Андрійович, стягувач ОСОБА_2 , на постанову про передачу виконавчого провадження,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання постанови про передачу виконавчого провадження незаконною. Просив суд визнати постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження № 35 від 29 листопада 2018 року, винесену заступником начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Салом Ю. А. незаконною. Скасувати постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження № 35 від 29 листопада 2018 року, винесену заступником начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Салом Ю. А.
 
Обґрунтовуючи свою скаргу, ОСОБА_1 зазначав, що 10 грудня 2018 року він отримав копію постанови № 35 від 29 листопада 2018 року про передачу виконавчого провадження в рамках виконавчого провадження ВП № 40797678 за підписом заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Сала Ю. А. Згідно з даною постановою керівництво Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області зобов`язано передати у відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області виконавче провадження № 40797678 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2610/27695/2012 Шевченківського районного суду міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 жовтня 2012 року і до досягнення сином повноліття. Дії заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Сала Ю. А. щодо винесення постанови про передачу виконавчого провадження є неправомірними, а постанова такою, що підлягає скасуванню, оскільки вони не відповідають положенням Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень. Вказував, що з постанови про передачу справи вбачається, що передача матеріалів проведена на підставі доповідної записки начальника Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Іванова А. О. в зв`язку із резонансністю та складністю виконання даного виконавчого провадження, проте в чому полягають такі обставини з оскаржуваної постанови не вбачається. Орган, до якого передано виконавче провадження в силу закону не може здійснювати виконавчі дії по стягненню аліментів.
 
ОСОБА_1 зазначав, що він не отримував від державної виконавчої служби відповідь в чому полягає резонансність та складність даного виконавчого провадження. Складності для виконання рішення суду немає, відсутні і підстави вважати, що така справа набула суспільного розголосу. Крім того, закон не відносить виконання рішень по стягненню аліментів до таких, що є підвідомчі відділу примусового виконання.
 
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 28 травня 2019 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року, скаргу задоволено частково. Визнано дії заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Сала Ю. А. щодо передачі матеріалів виконавчого провадження № 40797678 з примусового виконання виконавчого листа № 2610/27695/2012, виданого Шевченківським районним судом міста Києва неправомірними. Скасовано постанову № 35 від 29 листопада 2018 року, винесену заступником начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальником управління держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Салом Ю. А. про передачу матеріалів виконавчого провадження № 40797678 з примусового виконання виконавчого листа № 2610/27695/2012, виданого Шевченківським районним судом міста Києва до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області. В задоволенні іншої частини скарги відмовлено.
 
Ухвала суду першої інстанції, з якою погодився суд апеляційної інстанції, мотивована тим, що зміст оскаржуваної постанови № 35 не містить в собі посилання на обставини, які безпосередньо спричинили необхідність передачі виконавчого провадження, в чому саме полягала складність у виконанні виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини. Під час розгляду скарги не було встановлено обставин, з якими законодавець пов`язує можливість передачі матеріалів виконавчого провадження.
 
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_4 , який діє від іменіГоловного територіального управління юстиції у Львівській області,  в якій заявник просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 28 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог скарги.
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що при розгляді скарги судами неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовані норми права.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
 
Ураховуючи, що рішення касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги Головного територіального управління юстиції у Львівській області на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 28 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі частини четвертої статті 394 ЦПК України.
 
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного територіального управління юстиції у Львівській області на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 28 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: заступник начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Сало Юрій Андрійович, стягувач ОСОБА_2 , на постанову про передачу виконавчого провадження - відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         А. І. Грушицький
 
                                                                                                             В. В. Сердюк
 
                                                                                                             І. М. Фаловська