ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року	Львів	Справа № 609/672/19 пров. № 857/13946/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді                                        Шавеля Р.М.,
суддів                                                            Довгої О.І. та Запотічного І.І.,
з участю секретаря судового засідання -           Герман О.В.,

а також сторін (їх представників):
від позивача –                                         не з`явився;
від відповідача -                                         не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Тернопільській обл. на рішення Шумського районного суду Тернопільської обл. від 11.11.2019р. в адміністративній справі за позовом державного кадастрового реєстратора відділу у Шумському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській обл. ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Тернопільській обл. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення законодавства про державний земельний кадастр (суддя суду І інстанції: Ковтунович О.В., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 11 год. 40 хв. 11.11.2019р., м.Шумськ Тернопільської обл.; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 11.11.2019р.),-

В С Т А Н О В И В:

05.06.2019р. позивач державний кадастровий реєстратор відділу у Шумському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській обл. Горбовий О ОСОБА_2 Ф. звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову Державної екологічної інспекції у Тернопільській обл. № 29 від 27.05.2019р. про накладення адміністративного стягнення (а.с.1-2).

Рішенням Шумського районного суду Тернопільської обл. від 11.11.2019р. заявлений позов задоволено; скасовано постанову Державної екологічної інспекції у Тернопільській обл. № 29 від 27.05.2019р. про накладення адміністративного стягнення, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.53-6 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 2040 грн. (а.с.76-84).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржила відповідач Державна екологічна інспекція у Тернопільській обл., яка покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до неправильного вирішення справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.88-90).
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем були дотримані вимоги КУпАП та Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затв. наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 264 від 05.07.2004р.
          Водночас спірна постанова про накладення адміністративного стягнення ґрунтується на вимогах закону та прийнята із врахуванням всіх фактичних обставин справи.

Позивачем ОСОБА_1 скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення, що відповідає усталеній судовій практиці по вказаній категорії справ (а.с.133-137).

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.3 ст.268, ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних мотивів. 

Як слідує з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 обіймає посаду державного кадастрового реєстратора відділу у Шумському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській обл. (а.с.10).
11.05.2019р. до відповідача Державної екологічної інспекції у Тернопільській обл. надійшла скарга Фізичної особи-підприємця /ФОП/ ОСОБА_3 на неправомірні дії позивача та безпідставне прийняття ним рішення № РВ-6100404072019 від 29.03.2019р. про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, оскільки останній вимагає надання документів, які не передбачені Законом України «Про Державний земельний кадастр» (а.с.26, 27).
На підставі наведеного 13.05.2019р. відповідачем за відсутності позивача складено протокол № 002933 про адміністративне правопорушення, а саме щодо порушення позивачем вимог п.4 ч.4 ст.9, ч.ч.5 і 6 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», п.67 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затв. постановою КМ України № 1051 від 17.10.2012р. (а.с.28).
14.05.2019р. на адресу позивача скеровано повідомлення № 1/1-3-11-1685 з пропозицією прибути до відповідача на 11 год. 00 хв. 27.05.2019р. для розгляду адміністративної справи; одночасно позивачу направлено копію протоколу № 002933 від 13.05.2019р. (а.с.5-6).
Згідно постанови № 29 від 27.05.2019р. про накладення адміністративного стягнення державного кадастрового реєстратора відділу у Шумському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській обл. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.53-6 КУпАП, і накладено на нього штраф в розмірі 2040 грн. (а.с.29).
При цьому, позивача визнано винним у тому, що згідно рішення про відмову у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру № РВ-100404072019 від 29.03.2019р. державний кадастровий реєстратор Відділу у Шумському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській обл. Горбовий ОСОБА_4 вимагав не передбачені законом документи для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та для надання таких відомостей, а саме: акт приймання-передачі межових знаків на зберігання від громадянки ОСОБА_5 , що підтверджується судовою практикою - рішеннями Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.11.2018р. у справі № 1940/1762/18 та від 27.02.2019р. у справі № 500/2820/18.

          Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що під час складання протоколу № 002933 від 13.05.2019р. відповідачем не дотримані вимоги Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затв. наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 264 від 05.07.2004р., які є запобіжним заходом щодо унеможливлення зловживань з боку інспекторів щодо складання та розгляду адміністративних матеріалів без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та спрямовані на забезпечення доказів відмови цієї особи від участі в адміністративному процесі щодо її притягнення до адміністративної відповідальності.
Зокрема, у разі відмови порушника від підписання протоколу, цей факт повинен бути засвідчений свідками, у разі їх наявності, інспектор повинен вручити порушнику письмове повідомлення встановленої форми щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, а в разі відмови порушника його отримати на місці надіслати поштою на його адресу. 
Такі вимоги не виконані інспектором з охорони навколишнього природного середовища в Тернопільській обл. Мочулою Н.Л., оскільки він одноосібно, без участі позивача та без залучення свідків, склав протокол про адміністративне правопорушення. Позивачу не були роз`яснені під підпис його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Колегія суддів вважає, що правові підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.53-6 КУпАП є відсутніми. Разом з тим, позиція апеляційного суду щодо правових підстав для задоволення позову є відмінною від висновків суду першої інстанції.
При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

В частині виявлених та зафіксованих відповідачем порушень колегія суддів наголошує, що відповідно ч.1 ст.53-6 КУпАП порушення встановлених законом строків внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей, вимагання не передбачених законом документів для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та для надання таких відомостей, тягнуть за собою накладення штрафу на державних кадастрових реєстраторів від двадцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ч.2 цієї статті ті самі діяння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з правопорушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою КМ України № 1051 від 17.10.2012р. затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру. Пунктом 67 цього Порядку встановлено, що внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та цього Порядку.
Згідно з ч.5 ст.5 Закону України № 3613-VI від 07.07.2011р. «Про Державний земельний кадастр» внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

Фабула допущеного позивачем правопорушення полягає в тому, згідно рішення про відмову у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру № РВ-100404072019 від 29.03.2019р. державний кадастровий реєстратор Відділу у Шумському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській обл. Горбовий ОСОБА_4 вимагав не передбачені законом документи для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та для надання таких відомостей, а саме: акт приймання-передачі межових знаків на зберігання від громадянки ОСОБА_5 , що підтверджується судовою практикою - рішеннями Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.11.2018р. у справі № 1940/1762/18 та від 27.02.2019р. у справі № 500/2820/18.

Водночас, таке формулювання не розкриває зміст інкримінованого порушення, а перелік наведених норм, які, за твердженнями відповідача, порушені позивачем (п.4 ч.4 ст.9, ч.ч.5 і 6 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», п.67 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затв. постановою КМ України № 1051 від 17.10.2012р.) носять загальний і неконкретизований характер.
Відповідачем не розкрито безпосередній зв`язок між судовою практикою - рішеннями Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.11.2018р. у справі № 1940/1762/18 та від 27.02.2019р. у справі № 500/2820/18, та розглядуваними діями позивача і його рішенням про відмову у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру № РВ-100404072019 від 29.03.2019р. При цьому, докази оскарження такого рішення позивача суду не надано.
Також із змісту наведеного не убачається повторного протягом року вчинення позивачем одного з правопорушень, передбачених ч.1 ст.53-6 КУпАП, за яке його було піддано адміністративному стягненню (у протоколі № 002933 від 13.05.2019р. є відмітка про притягнення позивача до відповідальності згідно постанови відповідача № 27 від 13.05.2019р. за ч.1 ст.53-6 КУпАП, хоча копії відповідної постанови не представлено до суду).

Відповідно до п.2.11 Інструкції з оформлення Державною екологічною інспекцією України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затв. наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 264 від 05.07.2004р., протокол підписується особою, яка його склала, порушником (законними представниками) і свідками, якщо вони є.
У разі відмови порушника від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. 
Порушник має право додати до протоколу пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви відмови від його підписання. У разі коли порушник пише пояснення на окремому аркуші, в протоколі про це робиться відмітка. 

Згідно протоколу № 002933 від 13.05.2019р. позивач ОСОБА_6 від підпису протоколу відмовився, через що державним інспектором з охорони навколишнього середовища вчинено відповідний запис.

Пунктом 3.3 Інструкції з оформлення Державною екологічною інспекцією України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затв. наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 264 від 05.07.2004р., установлено, що справа розглядається в присутності порушника або його законного представника. 
Розгляд справи при відсутності порушника може бути лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення порушника про місце і час розгляду справи (наявність отриманого порушником повідомлення про дату та місце розгляду справи, засвідченого підписом порушника чи працівника поштового відділення) і якщо від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 

Повідомлення № 1/1-3-11-1685 від 14.05.2019р. про розгляд справи отримано позивачем 16.05.2019р., що засвідчується рекомендованим повідомленням про вручення (а.с.102, 103).
При цьому, вказане повідомлення надійшло до відповідача лише 03.06.2019р. (вх. № 59), а тому на час розгляду справи даних про своєчасне сповіщення порушника про місце і час розгляду справи (наявність отриманого порушником повідомлення про дату та місце розгляду справи, засвідченого підписом порушника чи працівника поштового відділення) у відповідача не було.

З огляду на викладене, відповідачем неправомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.53-6 КУпАП, через що спірна постанова № 29 від 27.05.2019р. не ґрунтується на вимогах закону.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений позов є підставним та обґрунтованим, через що підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

          Разом з тим, згідно вимог ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
          Таким чином, вказаною нормою процесуального закону передбачені повноваження суду щодо скасування рішення суб`єкта владних повноважень та одночасного вирішення питання про закриття справи про адміністративне правопорушення.
          Наведені вимоги в розглядуваному випадку судом не дотримані, оскільки рішення про закриття справи про адміністративне правопорушення не прийнято.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно по суті вирішив розглядуваний спір, однак помилково застосував норми матеріального права (не застосував закон, який підлягав застосуванню), через що оскаржуване рішення суду слід змінити в мотивувальній частині шляхом викладення дійсних мотивів задоволення позовних вимог.
          Також суд першої інстанції не дотримався норм процесуального права (за наслідками справи не вирішив питання про закриття провадження в адміністративній справі), через що оскаржуване рішення суду належить змінити в резолютивній частині шляхом її доповнення відповідними положеннями про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.53-6 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (за відсутності події і складу адміністративного правопорушення).
В решті рішення суду прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків прийнятого судом рішення, а тому підстави для його скасування чи зміни у цій частині є відсутніми.

За правилами ст.139 КАС України підстав для розподілу судових витрат у цій справі немає.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ч.3 ст.268, ст.ст.272, 286, 310, ч.2 ст.313, п.2 ч.1 ст.315, п.4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Тернопільській обл. задовольнити частково.
Рішення Шумського районного суду Тернопільської обл. від 11.11.2019р. в адміністративній справі № 609/672/19 змінити в частині мотивів задоволення заявленого державним кадастровим реєстратором відділу у Шумському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській обл. Горбовим ОСОБА_7 позову, виклавши такі в мотивувальній частині постанови апеляційного суду, а також доповнивши резолютивну частину рішення реченням наступного змісту:
«Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.53-6 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.».

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	І. І. Запотічний  	
Дата складення повного судового рішення: 05.02.2020р.