ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
іменем України 

справа № 645/1687/18
провадження № 22-ц/818/185/20

22 січня 2020 року
м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 

головуючого - Котелевець А.В.,
суддів – Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,
за участю секретаря – Огар І.В.,

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Публічне акціонерне товариство «Харківгаз»,
третя особа – Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2019 року в складі судді Мартинової О.М.,

у с т а н о в и в:

В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» (далі – ПАТ «Харківгаз»), за участю третьої особи – Національної комісії з регулювання енергетики України, про захист прав споживача. 

Позовна заява мотивована тим, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 та є споживачем комунальних послуг з газопостачання, які надає ПАТ «Харківгаз» (особовий рахунок НОМЕР_1 ). 15 листопада 2013 року в його домоволодінні було замінено та прийнято в експлуатацію лічильник БСГ № 000683 G10 Metrix з номером пломбіратора 56596433, який був попередньо повірений.

30 січня 2018 року за наслідками перевірки технічної справності лічильника обліку газу представниками відповідача лічильник було демонтовано для проведення експертизи та встановлено газовий лічильник з обмінного фонду, про що складено акти № 271 та № 944/18 про виявлені порушення.

Комісією експертизи лічильника газу ПАТ «Харківгаз» за відсутності позивача проведено експертизу приладу та виявлено, що пломба на відліковому пристрої має нечіткий відтиск, захисна охоронна пломба Бар`єр ПАТ «Харківгаз» відсутня, замість неї наклеєна підробна візуально схожа на пломбу ПАТ «Харківгаз», про що складено акт № 312Е від 08 лютого 2018 року та нараховано збитки в розмірі 238 547,43 грн.

Позивач зазначає, що в акті експертизи зазначено про те, що відліковий механізм не вскривався, а механічних пошкоджень встановлено не було. Оскільки не виявлено факту самого втручання в роботу лічильника, то нечіткий відтиск пломби на лічильнику не може свідчити про вчинення дій, що призводять до заниження показань лічильника. Крім того, йому не надано під особистий підпис акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, не надіслано такого документу і рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. 

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив визнати неправомірними дії ПАТ «Харківгаз» щодо нарахування збитків в розмірі 238 547,43 грн та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок плати за послуги з газопостачання шляхом відрахування з неї суми в розмірі 238 547,43 грн.

18 травня 2018 року ОСОБА_2 – представник ПАТ «Харківгаз» подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог. 

Відзив мотивовано недоведеністю позовних вимог.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 червня 2018 року третя особа Національної комісії з регулювання енергетики України замінена на належну третю особу - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП).

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що факт втручання в роботу лічильника підтверджено актом № 312Е від 08 лютого 2018 року, а правом на проведення експертизи для встановлення факту втручання у конструкцію лічильника будь-яких інших осіб позивач не скористався. При цьому газовий лічильник знаходиться в домоволодінні позивача, тому відповідно до пункту 4 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем за збереження і цілісність комерційних та дублюючих виробів обліку газу та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування. 

01 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. 

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження факту його втручання в роботу лічильника. Суд першої інстанції долучив до матеріалів справи неналежний доказ на підтвердження вручення йому акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, а саме – регламент від 28 березня 2018 року, що не передбачено чинним законодавством. При цьому йому не вручено під особистий підпис акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, не надіслано такого документу і рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом.

Звертає увагу, що експертиза лічильника проведена за участю невстановлених осіб та за відсутності ОСОБА_3 – фахівця з режиму секретності відділу економічної безпеки ПАТ «Харківгаз». 

Вважає, що акт експертизи складено з порушенням вимог діючого законодавства, оскільки під час проведення експертизи не було отримано та досліджено зразок пломби-виробника та не було встановлено факту вскриття та втручання в газовий лічильник. Разом з тим, він під час розгляду справи звернувся до Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» для проведення повірки приладу лічильника газу, який відповідач вважав непридатним для використання через перевищення граничної похибки. За результатами повірки було встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ 3336-96 «Лічильники газу побутові. Загальні технічні вимоги», про що свідчить свідоцтво від 18 січня 2019 року про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки. 

Вважає, що рішення ухвалено без врахування правових позицій, що містяться в постановах Верховного Суду від 18 червня 2019 року у справі № 922/1573/18, від 24 жовтня 2018 року у справі № 914/2384/17, згідно з якими суд першої інстанції повинен був зазначити, що для нарахування необлікованого об`єму природного газу, зокрема, слід встановити несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, яке має місце за наявності трьох складових правопорушення (дія, спосіб втручання та наслідки). 

18 листопада 2019 року ОСОБА_4 – представник ПАТ «Харківгаз» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права.

Третя особа рішення суду першої інстанції не оскаржила, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України). 

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України – в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону заочне рішення суду першої інстанції не відповідає.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з газопостачання, які надає ПАТ «Харківгаз» у будинок АДРЕСА_1 . 30 січня 2018 року за наслідками перевірки технічної справності лічильника обліку газу представниками відповідача лічильник було демонтовано для проведення експертизи та встановлено газовий лічильник з обмінного фонду, про що складено акти № 271 та № 944/18 про виявлені порушення.

Комісією експертизи лічильника газу ПАТ «Харківгаз» за відсутності позивача проведено експертизу приладу та виявлено, що пломба на відліковому пристрої має нечіткий відтиск, захисна охоронна пломба Бар`єр ПАТ «Харківгаз» відсутня, замість неї наклеєна підробна візуально схожа на пломбу ПАТ «Харківгаз», про що складено акт № 312Е від 08 лютого 2018 року та нараховано збитки в розмірі 238 547,43 грн.

Згідно з актом № 312Е від 08 лютого 2018 року комісії ПАТ «Харківгаз» спільно з Державним підприємством «Укрметртестстандарт» відліковий механізм не вскривався, механічних пошкоджень не встановлено.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача пояснив, що перевірка лічильника газу проводилась з застосуванням магніту.

Відповідно до пункту 34 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19 грудня 1999 року № 2246 (далі – Правила), споживач несе відповідальність згідно з законодавством, зокрема, за пошкодження лічильника газу, пломб на ньому, порушення цілості або пошкодження повірочного тавра, а також дії, що призводять до зниження показань лічильника; зривання пломб на газових приладах та пристроях, опломбованих газопостачальним або газорозподільним підприємством; порушення інших вимог цих Правил. 

Відповідно до пункту 2.2 Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, який затверджено постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 29 травня 2003 року № 475 (далі – Порядок), у разі пошкодження лічильника газу, повірочного тавра, цілісності його пломб з вини споживача або дій споживача, що призвело до заниження показань лічильника, розрахунок збитків здійснюється згідно норм споживання, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 1996 року № 619 «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газового лічильника», з урахуванням кількості підключених газових приладів, пристроїв, розміру опалювальної площі, кількості осіб, яким надавались послуги з газопостачання, та кількості днів з часу останнього контрольного зняття представником газопостачальної організації показань лічильника газу до дня виявлення порушення, але не більше ніж за 6 місяців.

Отже, за змістом пункту 34 Правил та пункту 2.2 Порядку відповідальність споживача настає у разі навмисного пошкодження лічильника газу, повірочного тавра і цілісності пломб або у разі дій, що призвели до зниження показників лічильника.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції не врахував, що споживач не несе відповідальності за пошкодження лічильника газу у разі відсутності у цьому його вини.

Несанкціоноване втручання у роботу засобу вимірювальної техніки/лічильника газу – це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу (пункт 4 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем).

За змістом пункту 7 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення факту дії спрямованого постійного магнітного поля на лічильник газу, що підтверджується спрацюванням магнітного індикатора, тягар доказування обставин того, що дія спрямованого постійного магнітного поля на лічильник газу була достатньою для зміни допустимої похибки такого лічильника покладається на оператора газорозподільної системи, що є передумовою для відповідальності споживача за несанкціоноване втручання у роботу лічильника.

Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у повідомленні НКРЕКП від 27 січня 2017 року за вих.. № 946/16.3.2/7-17, як державного органу, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у випадку виявлення оператором газорозподільної системи за адресою споживача можливості зупинки механізму лічильника за допомогою магнітного поля, оператор газорозподільної системи не має правових підстав здійснювати донарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу у разі відсутності магнітного індикатора на лічильнику газу, встановленого відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. 

Вирішуючи спір, суд першої інстанції наведеного не врахував. Із наданих позивачем та відповідачем доказів і заперечень, досліджених у судовому засіданні, не встановлено, що навмисне пошкодження позивачем лічильника, повірочного тавра і цілісності пломб відповідач при нарахування збитків не довів, як і не довів таких дій споживача, що призвели до заниження показань лічильника. Тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункти 1, 4 частини першої статті 376 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення позову ОСОБА_1 

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом міністрів України.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина шоста, частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору в усіх судових інстанціях на підставі частини третьої статті 22 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-ХП «Про захист прав споживачів».

Таким чином, судовий збір у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також судовий збір у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції підлягає стягненню з ПАТ «Харківгаз» на користь держави в загальному розмірі 1 057,20 грн (704,80 грн – ставка судового збору в суді першої інстанції * 150% - ставка судового збору у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції).

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2019 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» щодо нарахування збитків в розмірі 238 547,43 грн (двісті тридцять вісім тисяч п`ятьсот сорок сім грн 43 коп.).

Зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Харківгаз» провести перерахунок плати за послуги з газопостачання шляхом відрахування з неї суми в розмірі 238 547,43 грн (двісті тридцять вісім тисяч п`ятьсот сорок сім грн 43 коп.).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» на користь держави судовий збір в загальному розмірі 1 057,20 грн (одна тисяча п`ятдесят сім грн 20 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. 

Повне судове рішення складено 22 січня 2020 року. 

Головуючий А.В.Котелевець 

Судді Р.М.Піддубний

О.Ю.Тичкова