УХВАЛА

12 лютого 2020 року 
Київ
справа №160/3124/19
адміністративне провадження №К/9901/1081/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В., перевірив касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2019 року у справі №  160/3124/19 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 30 вересня 2018 року № 313;
- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 видати наказ про звільнення старшого солдата ОСОБА_1 з посади лаборанта приймально-сортувального відділення медичної роти військової частини НОМЕР_1 згідно підпункту «г» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»;
- зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 залишити старшого солдата ОСОБА_1 на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 ;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити грошове забезпечення, виплачене в меншому, ніж належало розмірі за весь період, протягом якого старший солдат ОСОБА_1 мала на нього право.
15 серпня 2019 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 30   вересня 2018 року № 313.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю за час виконання військового обов`язку на нижчеоплачуваній посаді за період з 30 вересня 2018 року по 15 серпня 2019 року з урахуванням обов`язкових податків і зборів.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
01 листопада 2019 року ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення суду першої інстанції повернуто скаржнику з підстав підписання апеляційної скарги особою, яка не має повноваження її підписувати.
На зазначену ухвалу апеляційного суду відповідачем подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 08 січня 2020 року.
Враховуючи приписи пункту 2 розділу ІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України № 460-IX, а також те, що касаційна скарга на судове рішення у цій справі була подана до набрання чинності цим Законом і розгляд її не закінчено до набрання чинності цим Законом, Верховний Суд розглядає її у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
Тому при вирішенні питання про повернення касаційної скарги у цій справі застосовуються положення Кодексу адміністративного судочинства України які діяли до 08 лютого 2020 року.
15 січня 2020 року ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В. касаційну скаргу залишено без руху та надано відповідачу строк у десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги. Підставами для залишення касаційної скарги без руху Судом визначено необхідність надання до суду касаційної інстанції документу про сплату судового збору.
Вказана ухвала Суду була направлена відповідачу поштою та вручена адресату 25  січня  2020 року, що підтверджується відповідним записом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. 
Відповідно до цієї ухвали відповідачу надано строк для усунення недоліків касаційної скарги – десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху, тобто до 04 лютого 2020 року включно.
З матеріалів касаційної скарги встановлено, що відповідачем не виконано вимоги, викладені в ухвалі Верховного Суду від 15 січня 2020 року та не надано документ про сплату судового збору. При цьому відповідач не надав суду інформацію про причини невиконання вимог ухвали суду та не заявив відповідних клопотань щодо цього.
За приписами частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає поверненню позивачу.
Керуючись статтями 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2019 року у справі №  160/3124/19 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії – повернути особі яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Н.В. Шевцова