ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року 
м. Черкаси   

Справа № 712/16011/18		
Провадження № 22-ц/821/49/20		
Категорія:  304080000    	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Василенко Л. І., 
суддів: Бородійчука В. Г., Нерушак Л. В.
секретаря: Винник І. М. 
учасники справи: 
позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, 
відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 жовтня 2019 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, у складі: головуючого судді: Пироженка С. А.  

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст вимог заяви

В грудні 2018 року Моторне (транспортне) страхове бюро України 2018 року звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що 29 жовтня 2015 року о 16 год. 10 хв. в м. Черкаси по вул. Небесної сотні напроти будинку № 7, ОСОБА_1 , керував автомобілем МАЗ 5551, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку під час відкривання водійських дверей допустив пошкодження автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався ліворуч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована в ВАТ НСК «Оранта» за договором обов`язкового страхування - Поліс № АЕ/3344531.
Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 грудня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.
Потерпілий звернувся до позивача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 12 листопада 2015 року та із Заявою про виплату страхового відшкодування від 05 січня 2016 року. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, складала 14 613 грн. 14 коп. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилася на основі Звіту № 622 про визначення вартості матеріального збитку від 03 грудня 2015 року; наказу № 994 від 11 лютого 2016 року; довідки № 1 від 02 лютого 2016 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих.
В свою чергу позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 12 177 грн. 62 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 994 рв від 12 лютого 2016 року.
Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач як особа, винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду.
З урахуванням викладеного позивач просив стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 12 865 грн. 87 коп. та судові витрати по справі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 жовтня 2019 року Моторному (транспортному) страховому бюро України у задоволенні позову відмовлено. 
Рішення мотивовано тим, що шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі, поданій 18 листопада 2019 року представник Моторного (транспортного) страхового бюро України посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, прийняття його з порушенням норм процесуального права та при неправильному застосуванні норм матеріального права, просив його скасувати та постановити нове, яким заявлені позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування задовільнити. 
При цьому, ним було зазначено, що відповідачем не надано жодного документального підтвердження того, що власник ПП «Черкаси – Інтерстрой» допустив його до роботи без належного оформлення трудових відносин. 
Відповідачем не надано доказів, що посадовими особами Управління Держпраці в Черкаській області накладено штрафні санкції за допуск його до роботи без належного оформлення трудових відносин з ПП «Черкаси – Інтерстрой». За таких обставин відповідач не довів, що він перебував у трудових відносинах з вказаним підприємством станом на день вчинення ДТП. А тому факт перебування відповідача у трудових відносинах з ПП «Черкаси – Інтерстрой» є припущенням, а не наявним у матеріалах справи доказом. 

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказав, що подана скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення. 
Крім того, вказав, що згідно постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2015 року у справі № 711/9986/15-п, під час ДТП він керував Т/З МАЗ 5551, д.н.з. НОМЕР_1 .
Згідно технічних характеристик вказаний автомобіль має вантажопідйомність 8,5 тон, отже підлягає обов`язковому технічному контролю. На момент вчинення ДТП даний автомобіль належав ПП «Черкаси – Інтерстрой», а тому лише власник міг надати транспортний засіб на обов`язковий технічний контроль без проходження якого поліс ОСЦПВ на нього оформити неможливо. Таким чином відповідальність за відсутність полісу ОСЦПВ лежить на його власнику.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 28 січня 2020 року розгляд апеляційної скарги призначено на 11 лютого 2020 року на 11:30 год. в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про її розгляд, але без виклику їх у судове засідання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Згідно довідки № 75576674 про дорожньою-транспортну пригоду та схеми пригоди від 29.10.2015, 29 жовтня 2015 року о 16 год. 10 хв. в м. Черкаси по вул. Небесної сотні напроти будинку № 7, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем самоскид МАЗ 5551, д.н.з НОМЕР_1 , який належав ПП «Черкаси – Інтерстрой», місцезнаходження власника ТЗ м. Черкаси вул. Корольова Академіка, 11, не врахував дорожню обстановку під час відкривання водійських дверей допустив пошкодження автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався ліворуч під керуванням ОСОБА_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. (а.с. 4 – 5, 10)
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ВАТ НСК «Оранта» за договором обов`язкового страхування – Поліс № АЕ/3344531 від 29.04.2015. (а.с. 12) 
Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 грудня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а. с. 6, 7) 
ОСОБА_2 звернувся до позивача МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 12 листопада 2015 року та із заявою про виплату страхового відшкодування від 05 січня 2016 року. (а.с. 8 –11) 
Вартість відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, складала 14 613 грн. 14 коп. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилася на основі Звіту № 622 про визначення вартості матеріального збитку від 03 грудня 2015 року; наказу № 994 від 11 лютого 2016 року; довідки № 1 від 02 лютого 2016 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих. ( а.с. 16-27) 
МТСБУ відшкодувало завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 12 177 грн. 62 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 994рв від 12 лютого 2016 року. (а. с. 38)
Згідно платіжного доручення № 972рв від 26.01.2016 МТСБУ за послуги аварійного комісара згідно рахунку № 972 від 15.12.2015, справа 29265 сплачено 688 грн. 25 коп. (а.с. 40)
З копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що він працював на ПП «Промелектробуд – 2000» (що в подальшому було перейменовано на ПП «Черкаси – Інтерстройбуд») з 02 липня 2013 року, згідно наказу № 25К від 01 липня 2013 року. З 11 березня 2015 року звільнений з роботи за власним бажанням згідно наказу № 10 від 11 березня 2015 року. (а.с. 75) 
У відповідності до листа Регіонального сервісного центру в Черкаській області Територіальний сервісний центр № 7141 від 24 травня 2019 року № 31/23/41-1296, згідно облікових даних ЄДР МВС «НАІС», станом на 29.10.2015, транспортний засіб марки МАЗ 5551, 1993 року випуску, сірого кольору, № шасі НОМЕР_3 перебував у власності «Черкаси – Інтерстрой» ПП, ЄДРПОУ 3864624. Станом на 23.05.2019 вищевказаний транспортний засіб зареєстровано за ТОВ «ДП Спецтехніка» ЄДРПОУ 42829042. (а.с. 89).

Мотивувальна частина 
Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав. 

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Частинами 1 і 2 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду в цілому відповідає.
З матеріалів справи вбачається, що даний спір виник з підстав відшкодування позивачем, як страховиком, ОСОБА_2 , як страхувальнику, завданої ОСОБА_1 , який керував не застрахованим транспортним засобом, належним ПП «Черкаси – Інтерстрой», шкоди в наслідок ДТП. 
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди.
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Аналіз норм ст. ст. 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.
Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року справа № 6-108цс13 та Постанові Верховного Суду від 20 листопада 2019 року справа № 501/2298/16-ц.
З урахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 не є належним відповідачем у справі, та обґрунтовано відмовив в задоволенні вимог до нього, оскільки він керував транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків, тому саме ПП «Черкаси–Інтерстрой» як володілець транспортного засобу, на момент скоєння ДТП, має нести обов`язок з відшкодування шкоди, завданої її працівником.
При цьому, позивач Моторного (транспортного) страхового бюро України не заявило клопотання про залучення до участі в справі як відповідача власника джерела підвищеної небезпеки, яким була заподіяна шкода – ПП «Черкаси – Інтерстрой».
Вказане узгоджується із правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц (провадження № 14-497цс18) та постанові Верховного Суду від 20 листопада 2019 року справа № 501/2298/16-ц.
Колегія суддів не погоджується з доводами викладеними в апеляційній скарзі про те, що відповідач не довів того, що він перебував у трудових відносинах з ПП «Черкаси–Інтерстрой» на момент скоєння ДТП. 
Як зазначалось, зі змісту довідки № 75576674 про дорожньою-транспортну пригоду вбачається, що ОСОБА_1 29.10.2015 о 16 год. 10 хв. керував автомобілем самоскид МАЗ 5551, д.н.з НОМЕР_1 , який належав ПП «Черкаси – Інтерстрой». При цьому, в якості місцезнаходження власника ТЗ в довідці зазначено м. Черкаси вул. Корольова Академіка, 11.
Крім того, під час оформлення ДТП працівниками ДАЇ не було встановлено відсутність підстав визначених законом щодо керування ОСОБА_1 ТЗ (самоскид МАЗ 5551, д.н.з НОМЕР_1 ) даної категорії, як і наявність іншої підстави щодо керування ТЗ, який належить юридичній особі – ПП «Черкаси – Інтерстрой».
За викладених обставин доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені апеляційним судом, висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм процесуального права чи неправильно застосовані норми матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення заяви.
Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що вказане рішення є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення.
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України. 
       Текст постанови складено 11 лютого 2020 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. Г. Бородійчук 

Л. В. Нерушак