Дата документу 31.01.2020 Справа № 336/6412/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 336/6412/19 Головуючий у 1-й інстанції: Зарютін П.В.
Провадження №22-ц/807/341/20 Суддя-доповідач Подліянова Г.С.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача  суддів:     	Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В..,  	

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського ВП ДВП ГУНПУ у Запорізькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1  звернувся із позовною заявою до Шевченківського ВП ДВП ГУНПУ у Запорізькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у серпні 2015 року його 70-літнього чоловіка похилого віку було побито двома молодими хлопцями, які перебували у стані алкогольного сп`яніння. Більше чотирьох років триває досудове слідство. До ЄДР внесли інформацію про злочин лише після ухвали слідчого судді, на заяви, клопотання потерпілого про проведення слідчих дій органи досудового слідства не реагують. На час слідства потерпілим понесено матеріальних збитків у вигляді витрат на правову допомогу, на ксерокопіювання документів. Крім того, у зв`язку з таким тривалим часом проведення досудового слідства позивачу завдано моральної шкоди.
       Враховуючи зазначене, просив суд:
       Стягнути з Державної казначейської служби на користь ОСОБА_1 1850,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої йому внаслідок протиправних дій та бездіяльності Шевченківського ПВ ДВП ГУ НПУ в Запорізькій області, за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання цієї суми з єдиного казначейського рахунку.
        Стягнути з Державної казначейської служби на користь ОСОБА_1 15000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої йому внаслідок протиправних дій та бездіяльності Шевченківського ПВ ДВП ГУ НПУ в Запорізькій області, за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання цієї суми з єдиного казначейського рахунку.
Стягнути з Державної казначейської служби на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2100,00 грн. за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання цієї суми з єдиного казначейського рахунку.
Стягнути з Державної казначейської служби на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з підготовкою та розглядом справи у розмірі 300,00 грн. за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання цієї суми з єдиного казначейського рахунку.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2019 року залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 та надано йому час для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвала суду мотивована тим, що позивачем не дотримано вимоги ст. ст. 175, 176 ЦПК України. Зокрема, вказано ціну позову 16 550 грн., натомість заявлено вимоги про стягнення з відповідача 1850,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 15 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Разом з тим, позивачем не викладено його вимоги до Відповідача-2 та їх обґрунтування. Крім того, в позові позивач зазначає, що ним не подано іншого позову (позовів) до відповідача-1 та відповідача-2 з тим самим предметом та з тих самих підстав. Однак, судом встановлено, що рішенням Шевчнківського районного суду м. Запоріжжя від 24.07.2017 року у справі № 336/1150/17-ц позовні вимоги ОСОБА_1 до Шевченківського ВП ДВП ГУНПУ у Запорізькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди було задоволено частково. Враховуючи зазначені недоліки позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху та надання позивачу строку для усунення недоліків.
11 листопада Шевченківським районним судом м. Запоріжжя постановлено ухвалу про визнання позову неподаним та повернення позовної заяви ОСОБА_1 Шевченківського ВП ДВП ГУНПУ у Запорізькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.
Не погоджуючись з ухвалою Шевченківським районним судом м. Запоріжжя від 11 листопада 2019 року щодо повернення позовної заяви ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка обґрунтована тим, що законом забороняється відмовляти у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини. Позов подано до кількох відповідачів, при цьому позовні вимоги стосуються саме поліції, адже ДКСУ бере участь у справі як розпорядник бюджетних коштів і не більш того. Усі нечіткості, неточності можуть бути розглянуті під час розгляду справи, у тому числі. У відповідях на відзив. Залишення позову без руху та повернення його позивачу як неподаною через відсутність бажання судді розглядати позовну заяву є незаконним, оскільки такої підстави не передбачено ЦПК України. Крім того, апелянт зазначає, що суддею Зарютіним П.В. розглядались подібні справи і в 2018 році, і в 2019 році, однак ті справи він розглянув по суті. Всі вони оформляються за одною і той же схемою, з тими ж додатками до позову.
Відзив на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України не надходив.
В силу вимог ч.1та ч.2ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2019року це192100грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджетна 2019 рік» з 1січня 2019року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1921грн.(1921грн.Х 100=192100грн.)), крім тих,які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначні в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідослення учасників справи.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку п. 6. ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, і вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне. 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За вимогами п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.
Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2019 року позовна заява була залишена без руху та надано строк позивачу – п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху – для виправлення недоліків. Згідно з поштовим повідомленням вказана ухвала була отримана позивачем 23.10.2019 року. Наданий позивачеві строк минув, однак недоліки ним так і не усунуто, що є підставою для повернення позовної заяви позивачеві.
З таким висновком суду погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити:
1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;
3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;
4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;
5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;
6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;
7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;
8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;
9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;
10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

Згідно з ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції постановив ухвалу від 10.10.2019 року, якою залишив без руху позовну заяву ОСОБА_1 у цій справі та надав строк п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху – для їх виправлення шляхом надання до матеріалів справи уточненої позовної, яка містить перелічені в ухвалі положення, відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, та доказів на підтвердження обставин, викладених у ній.
Зазначена ухвала постановлена з дотриманням положень ст. 185 ЦПК України.
На виконання ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі чітко зазначено недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.
Копія ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2019 року отримана особисто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ( а.с. 38).
        Однак, з матеріалів справи вбачається, що позивачем  ОСОБА_1  будь-які заяви на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2019 року до суду не подавались. Недоліки позовної заяви не усунуто. 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2019 року позов  ОСОБА_1 Шевченківського ВП ДВП ГУНПУ у Запорізькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином визнано неподаним та повернуто позивачеві.
Враховуючи, що позивачем не надано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви в строк визначний ухвалою суду, суд першої інстанції з дотриманням ч. 3 ст. 185 ЦПК України правомірно постановив ухвалу про повернення позовної заяви позивачеві.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не отримував ухвалу суду від 10.10.2019 року відхиляються судом, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Так, згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи (а.с. 38), ОСОБА_1 23.10.2019 року отримав ухвалу суду від 10.10.2019 року про залишення позовної заяви без руху, про що свідчить його особистий підпис на зазначеному повідомленні.

При цьому суд бере до уваги, що копія ухвали суду від 10.10.2019 року направлялася ОСОБА_1 на адресу зазначену ним в позовній заяві та апеляційній скарзі, а саме: АДРЕСА_1 (а.с. 1,42). 
Отже, ОСОБА_1 отримав ухвалу суду від 10.10.2019 року про залишення позовної заяви без руху, однак не виконав вимоги ухвали в строк, зазначений в ухвалі. Доказів, які б спростували підстави для залишення позовної заяви без руху, або усунули такі підстави, апелянт не надав.
Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору. 
Крім того, варто зазначити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч. 7 ст. 185 ЦПК України).
       Оскільки судове рішення правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування. 
Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375,381, 382, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2019 року у цій справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повна постанова складена 31 січня 2020 року.
Головуючий суддя - доповідач	Суддя	Суддя	
Подліянова Г.С.	Гончар М.С.	Маловічко С.В.