ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року		Справа № 466/1316/19 пров. № А/857/574/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Большакової О.О., Старунського Д.М.
при секретарі судового засідання – Пильо І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 28 жовтня 2019 року (суддя Луців-Шумська Н.В., рішення ухвалене о 17/01 год, м.Львів, повний текст складено 11 грудня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові (далі - Інспекція) в якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 04.02.2019 №0006-вих-397/8 (далі – Постанова).
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 28 жовтня 2019 року позов задоволено. 
Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, яке із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
В доводах апеляційної скарги наводячи окремі обставини справи та норми матеріального права вказує на те, що в період з 16.01.2019 по 22.01.2019 посадовими особами Інспекції було здійснено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті: «Реконструкція з розширення нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 Львові під ательє для пошиття одягу з складськими та офісними приміщеннями за рахунок надбудови» (далі – Об`єкт перевірки), за результатами якої складено акт та протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 96-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) відносно головного архітектора проекту ОСОБА_1 . В ході перевірки встановленні порушення містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки щодо поверховості об`єкта реконструкції та щодо отримання нових технічних умов на інженерне забезпечення. Проте, ОСОБА_1 від підписання документів перевірки відмовився, вони були надіслані йому поштою. В протоколі про адміністративне правопорушення вказувалися дані про час та місце розгляду справи. Однак, на розгляд адміністративної справи позивач не з`явився. Оскаржувана Постанова винесена у відсутності ОСОБА_1 та скерована на його адресу поштою. 
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином у порядку визначеному статтею 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС), а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів про належне повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, зауважив, що оскільки передача замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на Об`єкті перевірки відбулася 08.09.2018, що підтверджується актом прийому-передачі, то відповідачем оскаржувана Постанова винесена після завершення двомісячного строку для накладення адміністративного стягнення, передбаченого у статті 38 КУпАП.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що в період з 16.01.2019 по 22.01.2019 Інспекцією проведена позапланова перевірка щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на Об`єкті перевірки за результатами якої складено акт від 22.01.2019 №47 (далі – Акт; а.с.11-21).
Перевіркою встановлено порушення вимог пунктів 3, 4, 9 «Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів» затвердженого наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (далі – Міністерство) від 16.05.2011 №45 (у редакції наказу Міністерства від 23.03.2012 №122 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2011 за № 651/19389; далі – Порядок №45), а саме згідно містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 10.03.2017 №186 (далі – містобудівні умови) поверховість після реконструкції – 3 з влаштуванням антресолі, однак проектом передбачено 4-ох поверхове нежитлове приміщення. Пунктом 2.1 містобудівних умов передбачено отримання нових технічних умов на інженерне забезпечення проектованого об`єкта, однак такі відсутні. 
22.01.2019 головним спеціалістом відділу інспекційної роботи Інспекції щодо головного архітектора проекту Білого Ю.К. було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 96-1 КУпАП (далі – Протокол) (а.с.9-10).
Крім того, складено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів, правил яким зобов`язано усунути виявлені порушення в місячний термін з дня отримання припису (далі - Припис; а.с.24-25).
Як видно із Акту, Протоколу та Припису вказані документи були складені у присутності ОСОБА_1 , однак від їх підпису він відмовився та вказані документи були надіслані поштою, проте будь-якого підтвердження щодо дати надсилання та дати отримання таких документів позивачу матеріали справи не містять. 
Постановою 04.02.2019 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 96-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн (а.с.34-35).
Правовідносини щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та притягнення винних у порушенні законодавства у сфері містобудування осіб до відповідальності врегульовані Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі – Закон №3038-VI), «Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі – Порядок №533) (в редакціях, чинних на час виникнення спірних відносин).
Відповідно до частини першої статті 41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль-сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Статтею 26 Закону №3038-VI передбачено, що суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.
За правилами частини першої статті 31 Закону №3038-VI проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.
Затвердження проектної документації на будівництво об`єктів, що споруджуються із залученням бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії, здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
За визначенням наданим у абзаці 6 частини першої статті 1 Закону України «Про архітектурну діяльність» проект - це документація для будівництва об`єктів архітектури, що складається з креслень, графічних і текстових матеріалів, інженерних і кошторисних розрахунків, які визначають містобудівні, об`ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні та технологічні рішення, вартісні показники конкретного об`єкта архітектури, та відповідає вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил.
Згідно з частиною першою статті 96-1 КУпАП передача замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об`єкті, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об`єктів, будівельних норм, стандартів і правил, у тому числі щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, передбачення приладів обліку води і теплової енергії, а також заниження класу наслідків (відповідальності) об`єкта - тягнуть за собою накладення штрафу на головного архітектора проекту, головного інженера проекту, експерта, інших відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат, від двох до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (частина друга статті 33 КУпАП).
Положеннями статті 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення містяться в статті 256 КУпАП, а саме: у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Як встановлено судом першої інстанції, протокол про адміністративне правопорушення складено за відсутності  позивача, що зокрема підтверджується показами свідка ОСОБА_2 (уповноваженої особи замовника проекту ОСОБА_3 ), яка була присутня під час складання протоколу, що вбачається зі змісту акта складеного за результатами проведеної перевірки.
Щодо покликання апелянта, що позивач відмовився від отримання Протоколу, в якому містились дані про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, то такі є безпідставними, оскільки доказів того, що під час складання протоколу ОСОБА_1 був присутній відповідачем не надано.
Саме лише формальне зазначення у Протоколі та Акті про присутність особи щодо якої такі документи складалися не можуть свідчити про дійсне перебування цієї особи при складані таких документів.
При цьому, суд апеляційної інстанції хотів би звернути увагу на те, що в Акті, Протоколі та Приписі містяться лише зазначення «від підпису відмовився», проте не вказано, що це саме та особа відносно якої складались документи.
Крім того, у Акті та Приписі є наявна графа згідно якої у разі відмови особи від отримання документів у ній зазначається, що вони надіслані поштою із зазначенням номера поштового відправлення, який у цих документах не прописаний, внаслідок чого не можливо відслідкувати коли саме позивач отримував Акт, Припис та Протокол. 
Частиною першою статті 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Таким чином, з аналізу наведених норм вбачається, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка, зокрема, має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання.
При цьому, обов`язковою умовою для розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, є наявність даних про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.
Разом з тим, складання протоколу та розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності позивача та без належного повідомлення останнього про місце та час такого розгляду є самостійною підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Вказані висновки узгоджуються із висновками Верховного Суду, що викладені у постановах від 17 жовтня 2018 року, 21 березня 2019 року по справах №№405/7568/16, 489/1004/17 відповідно.
Щодо строків накладення адміністративного стягнення, то суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Частиною першою статті 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
В постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17 зазначено, що «триваюче правопорушення – це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону».
У справі, що розглядається, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 96-1 КУпАП. Об`єктивна сторона цього складу правопорушення, полягає у передачі проектної документації для виконання будівельних робіт на об`єкті, яка не відповідає встановленим вимогам. Передача документації – це дія, яка відбувається одноразово. Навіть тоді, коли передача документації відбувається поетапно, можна встановити час передачі кожної частини документів. З моменту передачі документації правопорушення є закінченим.
Робочий проект (коригований) був переданий позивачем замовнику 08.09.2018, що підтверджується актом прийому передачі проектної документації. Відтак, це правопорушення є закінченим з часу передання проектної документації, тобто 08.09.2018.
Постанову прийнято 04.02.2019, тобто з пропуском строку, передбаченого статтею 38 КУпАП.
Вказані висновки, узгоджуються із позицією Верховного Суду в аналогічній справі від 5 вересня 2018 року №569/15894/15-а.
Відповідно до пункту 7 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що строки накладення відповідачем адміністративного стягнення на позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 96-1 КУпАП, станом на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися, а тому підстав для винесення оскаржуваної Постанови у відповідача не було.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 28 жовтня 2019 року – без змін.                                                                                                    Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	Д. М. Старунський