П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/240/19-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Чернюк А.Ю.  
Суддя-доповідач -  Гонтарук В. М.   

28 січня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Гонтарука В. М. 
суддів:  Білої Л.М.  Курка О. П. , 
секретар судового засідання: Аніщенко А.О.,
за участю:
представника відповідача: Мавроді Рімми Федорівни 

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Подільської митниці Держмитслужби на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року  (ухвалена в м. Вінниці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницької митниці ДФС про визнання дій неправомірними та стягнення коштів, 
В С Т А Н О В И В :
в листопаді 2019 року Вінницька митниця ДФС  звернулась до суду з заявою про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року за нововиявленим обставинами у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Вінницької митниці ДФС про визнання дій неправомірними та стягнення коштів.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року в задоволенні заяви відмовлено.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Вінницька митниця ДФС  подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, прийняти постанову, якою заяву про перегляд постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року за нововиявленим обставинами задовольнити. Скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.04.2019 року у справі № 120/240/19-а та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
17 січня 2020 року до суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів та 23 січня 2020 року надійшла заява про перенесення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з відсутністю позивача в місті.
Розглянувши вказану заяву, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, оскільки не містить належного обґрунтування та не підтверджена належними та достатніми доказами, визначеними ст.ст. 72- 76 КАС України.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
27 січня 2020 року до суду від Вінницької митниці ДФС надійшло клопотання про заміну відповідача правонаступником, у якому відповідач просить замінити первинного відповідача Вінницьку митницю ДФС на її правонаступника Подільську митницю Держмитслужбу, як належного відповідача по справі.
Згідно ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Судом встановлено, що Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України», утворено Державну митну службу України.
Положення по Державну митну службу України (далі - Положення №227) затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 року №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України».
Відповідно до пункту 1 Положення №227, Державна митна служба України (Держмитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів. Держмитслужба реалізує державну митну політику, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.
Пунктом 7 Положення №227 встановлено, що Держмитслужба здійснює повноваження безпосередньо та через територіальні органи. До територіальних органів Держмитслужби належать митниці та спеціалізовані органи.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 року №858 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби» Вінницьку  митницю ДФС реорганізовано шляхом приєднання до Подільської митниці Держмитслужби.
Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань до вказаного реєстру внесений запис про перебування Вінницької митниці ДФС у процесі припинення в результаті реорганізації, а 15.11.2019 року внесено до даного реєстру запис про державну реєстрацію юридичної особи - Подільської митниці Держмитслужби, код ЄДРПОУ 43350542.
Таким чином, клопотання Вінницької митниці ДФС про заміну відповідача підлягає задоволенню шляхом заміни відповідача по справі № 120/240/19-а на його правонаступника - Подільську митницю Держмитслужби.
Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримала в повному обсязі просила її задовольнити.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційних скарг у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи неоспорені факти про те, що ОСОБА_1  на підставі договору купівлі-продажу автомобіля від 26.11.2018 року, придбав в Польщі у нерезидента "LAMBERG UKRAINE LTD" автомобіль, марки "LAND ROVER", модель "FREELANDER", тип кузова - універсал, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна - 1796 см. куб., календарний рік виготовлення 2004. Вартість автомобіля - 1900 євро.
Вінницькою митницею ДФС України визначено митну вартість вищевказаного автомобіля в гривнях 127253,55 грн. Згідно платіжного доручення № 887 від 19.12.2018 року позивачем здійснено попередню оплату суми за митне оформлення в сумі 41454,80 грн.
Для здійснення митного оформлення вказаного транспортного засобу 21.12.2018 року відповідачу подано декларантом ОСОБА_2 , в інтересах позивача, в електронній формі митну декларацію № 401010/2018/047029 на ввезений транспортний засіб, згідно якої заявлено його вартість в розмірі 1900 євро, що становило 59347,51 грн. В графі 42 митної декларації "ціна товару" зазначено 1900 євро, а отже митну вартість транспортного засобу декларантом визначено за основним методом - за ціною договору.
У зв`язку із спрацюванням ризику АСАУР, Вінницькою митницею ДФС розпочато процедуру консультацій із декларантом, шляхом формування електронного повідомлення від 19.12.2018 року про необхідність надання додаткових документів, які підтверджують митну вартість товару.
На вказане електронне повідомлення декларант повідомив листом № 21/12 від 26.12.2018 року, що разом з митною декларацією були надані всі документи.
У зв`язку з наведеним, Вінницькою митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA401000/2018/000090/1 від 27.12.2018 року, яким визначено митну вартість імпортованого автомобіля за резервним методом у розмірі 4074 євро.
Не погоджуючись із вказаним рішенням позивач оскаржив його до суду.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2019 року адміністративний позов задоволено.
14.06.2019 року Державна фіскальна служба України звернулась до Палати фіскальної адміністрації у Вроцлаві Міністерства фінансів Республіки Польща із запитом № 11913/5/99-99-19-06-02-16 відносно перевірки достовірності документів, поданих ОСОБА_1 для митного оформлення транспортного засобу марки "LAND ROVER", модель "FREELANDER".
У відповідь на вказаний запит, компетентним органом Республіки Польща листом IGM.541.1094.2019.JC від 17.09.2019 року надано інформацію про те, що юридична особа "LEMBERG UNKRAINE LTD" за вказаною у запиті адресою не існує, а зазначений транспортний засіб у митних органах в режимі експорту не оформлювався.
Вважаючи, що дана інформація підтверджує факт надання позивачем органу доходів і зборів документів, що містять неправдиві дані, Вінницька митниця ДФС звернулася до суду з заявою про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.04.2019 року за нововиявленими обставинами.
Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019  року за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що відомості, на які посилається відповідач, не є нововиявленими, відповідно до  ст.361 КАС України.
Колегія суддів  погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Так, статтею 362 КАС України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно з частиною першою, другою статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
Відповідно до пункту першого частини четвертої статті 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Відтак, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.
Верховний Суд у постанові від 20.07.2019 року у справі № 855/268/19 зазначив, що в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.
До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.
Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.
Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
Істотне значення для справи мають обставини, які пов`язані з матеріалами справи, що розглянута судом, впливають на оцінку вже досліджених ним доказів і мають, відповідно, значення для об`єктивного розгляду спору.
Під такими обставинами розуміють факти, а не нові докази і тим більше не припущення учасників справи, що не підтверджено відповідними доказами.
Зокрема, ними можуть бути скасування рішення або вироку суду, що мали преюдиційне значення під час прийняття рішення судом; факти, встановлені вироком суду, що набрав законної сили; завідомо неправдиві показання свідка в судовій справі; завідомо неправильний висновок експерта; фальшиві документи або речові докази тощо.
Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки, як було зазначено вище, нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному порядку.
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «принцип юридичної визначеності» вимагає, серед іншого, що якщо суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не повинно ставитися під сумнів. Юридична визначеність передбачає повагу до принципу «resjudicata», який є принципом остаточності рішень. Цей принцип фактично наголошує на тому, що жодна із сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання справи та ухвалення нового рішення у справі. Відхилення від цього принципу можна виправдати лише наявністю обставин суттєвого і непереборного характеру (пункт 43 рішення ЄСПЛ від 09.09.2011 року «ZHELTYAKOV v. UKRAINE» (заява № 4994/04)).
Так, у пункті 40 справи «Пономарьов проти України» (№ 3236/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що «право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.
Колегія суддів вважає, що обставини, на які відповідач посилається, як на нововиявлені, а саме те, що підставою для відповідного перегляду є наявність документів, а саме лист № 0201-IGM.541.1094.2019.JC від 17.09.2019 року наданий компетентним органом Республіки Польща не можуть бути визнані нововиявленими обставинами, оскільки  вказаний лист не враховувався Вінницькою митницею ДФС  при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів, будь яких доказів того, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин, відповідачем ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано. 
Крім того, суд зауважує, що заявником належними та допустимими доказами не підтверджено, що обставини справи, за умови добросовісного ставлення заявника до своїх процесуальних обов`язків у справі як відповідача, не могли бути встановлені на час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що наведені заявником обставини не відповідають вищезазначеним ознакам та критеріям, а тому не є нововиявленими у розумінні статті 361 КАС України і не можуть бути підставою для перегляду судового рішення, а тому підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відсутні.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала суду першої інстанції є законною і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив заяву у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Подільської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а  ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі  30 січня 2020 року.

Головуючий	 	 	Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Біла Л.М.    Курко О. П.