ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/2092/19                                                                                 Суддя першої інстанції: Гаращенко В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  03 січня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          судді-доповідача                         - Горяйнова А.М.,
          суддів                                            - Бабенка К.А. та Файдюка В.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
ВСТАНОВИЛА:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:
- визнати незаконним та скасувати рішення Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області (далі - Білозірська сільська рада) від 28 березня 2019 року № 86-3/VІІ «Про розгляд звернення щодо затвердження технічної документації та надання земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_1 », яким відмовлено у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 12,0 га з передачею нерозподілених (невитребуваних) земельних (паїв) в оренду терміном на 5 років кадастровий номер 7124981000:01:004:0518 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельку ділянку) гр. ОСОБА_1 в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району, Черкаської області;
- зобов`язати Білозірську сільську раду прийняти рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 12,0 га з передачею нерозподілених (невитребуваних) земельних (паїв) в оренду терміном на 5 років кадастровий номер 7124981000:01:004:0518 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельку ділянку) гр. ОСОБА_1 в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району, Черкаської області.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Скаржник вказує на те, що суд першої інстанції не вірно встановив зміст заявлених до Білозірської сільської ради вимог у зверненні від 02 січня 2019 року, що призвело до застосування інших норм матеріального права ніж тих, що регулюють спірні правовідносини. Позивач просить звернути увагу на те, що відповідач не надав письмові докази, які були витребувані ухвалою суду першої інстанції. Також позивач просить врахувати, що договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 7124981000:01:004:0518, укладений з ТОВ «Білозірське-Агро», був визнаний недійним у судовому порядку в справі № 707/727/19. В апеляційній скарзі позивач просив суд зупинити провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у зазначеній справі.
У подальшому позивач звернувся до суду із письмовим клопотанням про зупинення апеляційного провадження до вирішення цивільної справи № 707/727/19 у Верховному Суді. 
Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 від Білозірської сільської ради не надходив. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року - без змін виходячи із наступного.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено та сторонами не заперечується, що 02 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Білозірської сільської ради із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 12,0 га з передачею нерозподілених (невитребуваних) земельних (паїв) в оренду терміном на 5 років кадастровий номер 7124981000:01:004:0518 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельку ділянку) гр. ОСОБА_1 в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району, Черкаської області.
Рішенням Білозірської сільської ради від 28 березня 2019 року № 86-3/VІІ «Про розгляд звернення щодо затвердження технічної документації та надання земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_1 .» у задоволення вказаної заяви було відмовлено. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом. 
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що земельна ділянка, яку позивач просив надати в оренду, на час прийняття рішення від 28 березня 2019 року № 86-3/VІІ перебувала у користуванні іншої особи. 
Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
У відповідності до ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).
Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.
Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.
Згідно з ч. 14 ст. 186 Земельного кодексу України технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню не підлягає і затверджується: Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у разі якщо земельна ділянка перебуває у державній або комунальній власності; власником земельної ділянки, у разі якщо земельна ділянка перебуває у приватній власності.
У свою чергу ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України передбачає, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Сторони справи зазначають, що земельна ділянка з кадастровим номером 7124981000:01:004:0518 належить до нерозподілених (невитребуваних) земельних (паїв). 
Порядок використання нерозподілених та невитребуваних земельних ділянок і земельних часток (паїв) визначений у ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». 
Відповідно до ч. 3 ст. 13 вказаного Закону нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження.
Відмовляючи у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 12,0 га з передачею ОСОБА_1 нерозподілених (невитребуваних) земельних (паїв) в оренду терміном на 5 років кадастровий номер 7124981000:01:004:0518, Білозірська сільська рада виходила з того, що така земельна ділянка перебуває в оренді ТОВ «Білозірське-Агро» згідно з договором оренди землі від 06 серпня 2018 року. 
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги зокрема тим, що така підстава для відмови в затвердженні технічної документації як перебування земельної ділянки в оренді іншої особи прямо не передбачена чинним законодавством. 
Надаючи оцінку зазначену доводу, суд першої інстанції вірно виходив з того, що повноваження з розпорядження земельними ділянками орган державної влади чи місцевого самоврядування здійснює у відповідності до вимог законів, не порушуючи права третіх осіб. Закон України «Про оренду землі» не передбачає одночасного перебування в оренді однієї земельної ділянки у декількох осіб.
На момент звернення позивача із заявою від 02 січня 2019 року про затвердження технічної документації із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером 7124981000:01:004:0518, остання вже перебувала в оренді ТОВ «Білозірське-Агро», тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що відповідач не мав достатніх повноважень станом на 28 березня 2019 року повторно передати земельну ділянку в оренду позивачу.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції витребовував у Білозірської сільської ради завірену належним чином копію договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7124981000:01:004:0518, укладеного з ТОВ «Білозірське-Агро», а також докази державної реєстрації права оренди за цим договором, однак такі докази не були надані суду. 
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що відповідач на виконання вимог ухвали суду від 07 серпня 2019 року надав копії договору оренди землі від 06 серпня 2018 року та акту приймання-передачі земельних ділянок, що підписані Черкаською районною державною адміністрацією і ТОВ «Білозірське-Агро», а також належним чином засвічену Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 15 серпня 2019 року. 
Колегія суддів звертає увагу на те, що зазначена інформаційна довідка містить всю інформацію, яка була необхідна суду першої інстанції для вирішення справи, а саме: відомості про орендаря земельної ділянки з кадастровим номером 7124981000:01:004:0518, дату укладення договору оренди, дату здійснення державної реєстрації права оренди земельної ділянки та строк, на який земельну ділянку було передано в оренду. 
За таких обставин відсутність у матеріалах справи належним чином засвідченої копії договору оренди земельної ділянки не призвело до неправильного чи неповного встановлення обставин справи. 
У розпорядженні суду були наявні належні та достатні докази, які підтверджували, що станом на дату прийняття Білозірською сільською радою оскаржуваного рішення земельна ділянка з кадастровим номером 7124981000:01:004:0518 перебувала в оренді ТОВ «Білозірське-Агро». 
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не врахував, що договір оренди, що укладений між Черкаською районною державною адміністрацією та ТОВ «Білозірське-Агро», був визнаний недійсним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 21 травня 2019 року у справі № 707/727/19. 
Суд першої інстанції врахував, що зазначене рішення суду було ухвалене після прийняття рішення Білозірської сільської ради від 28 березня 2019 року № 86-3/VІІ «Про розгляд звернення щодо затвердження технічної документації та надання земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_1 », а також на час вирішення справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 не набрало законної сили. 
У свою чергу позивач зазначає, що у разі визнання правочину недійсним, він не створює правових наслідків з дня його укладення і не потребує розірвання. У зв`язку з цим позивач вважає, що дата ухвалення рішення про визнання договору недійсним та дата набрання законної сили таким судовим рішенням не має правового значення для вирішення цієї справи. 
З наданих позивачем письмових доказів вбачається, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 21 травня 2019 року у справі № 707/727/19 було визнано незаконним розпорядження Черкаської районної державної адміністрації від 26 липня 2018 року № 309; визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 12,0 га, укладений між Черкаською районною державною адміністрацією та ТОВ «Білозірське-Агро»; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43316795 від 03 жовтня 2018 року, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області Калютою Ю.А.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 21 травня  2019 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Ухвалою Верховного Суду від 05 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі № 707/727/19 та зупинено дію постанови Черкаського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Перевіряючи законність рішення суду від 24 вересня 2019 року та обґрунтованість клопотання ОСОБА_1 про зупинення апеляційного провадження до вирішення цивільної справи № 707/727/19 у Верховному Суді, колегія суддів враховує, що суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Позивач зазначає, що підставою для відмови в задоволенні його заяви про затвердження технічної документації із землеустрою та для відмови у задоволенні адміністративного позову стала наявність договору про передачу земельної ділянки з кадастровим номером 7124981000:01:004:0518 в оренду ТОВ «Білозірське-Агро». 
Предметом оскарження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 є рішення Білозірської сільської ради від 28 березня 2019 року № 86-3/VІІ. Суд перевіряє законність та обґрунтованість такого рішення виходячи з фактичних обставин, які існували на час його прийняття відповідачем. 
Враховуючи, що на час прийняття рішення від 28 березня 2019 року № 86-3/VІІ договір оренди, що укладений між Черкаською районною державною адміністрацією та ТОВ «Білозірське-Агро», був чинний та у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що визнання такого договору недійсним у подальшому - не впливає на законність рішення відповідача. 
Під час апеляційного розгляду справи колегія суддів враховує, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про визнання договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7124981000:01:004:0518 недійсним, ОСОБА_1 не позбавлений можливості повторно звернутися до Білозірської сільської ради із заявою про затвердження технічної документації та передачу йому відповідної земельної ділянки в оренду. 
У свою чергу вимога про зобов`язання Білозірської сільської ради прийняти рішення про затвердження технічної документації із землеустрою безпосередньо пов`язана з вимогою про визнання незаконним та скасування рішення від 28 березня 2019 року № 86-3/VІІ, є похідною та не може розглядатися окремо від неї. 
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7124981000:01:004:0518 в судовому порядку як на підставу для задоволення адміністративного позову. Також колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання про зупинення апеляційного провадження до вирішення цивільної справи № 707/727/19 у Верховному Суді.
Колегія суддів враховує доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в рішенні суду від 24 вересня 2019 року містяться посилання на норми права, які регулюють правовідносини щодо затвердження проекту землеустрою земельної ділянки, а не технічної документації із землеустрою.  
Разом з тим, у рішенні суду першої інстанції містяться також посилання на норми права, які регулюють спірні правовідносини та підтверджують обґрунтованість зроблених судом висновків. 
Крім того, окремі неточності у викладенні фактичних обставин справи були усунуті судом апеляційної інстанції. 
Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 24 вересня 2019 року, та не можуть бути підставою для його скасування. 
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року - без змін.
Керуючись ст.ст. 236, 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -       
ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі - відмовити. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

          Суддя-доповідач                                                                      А.М. Горяйнов                                                                 

Судді                                                                                            К.А. Бабенко       

                                                                                                    В.В. Файдюк