УХВАЛА
14 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 632/2207/18
провадження № 51-663 ск 20
         
Верховний Суд колегією суддів Першої судової плати Касаційного кримінального суду (далі – Суд) у складі:
головуючого                     ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 14 лютого 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року.
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку. 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), Суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 частини 2, частини 5 цієї статті.
Всупереч цих положень процесуального закону засуджений у скарзі висловлює незгоду із судовими рішеннями, проте не наводить обґрунтування необхідності скасування вироку і ухвали, на підставах, передбачених частиною 1 статті 438 КПК, з огляду на положення статей 412-414 цього Кодексу у їх взаємозв`язку.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 , даючи власну оцінку доказам, наводить доводи, що за своїм змістом стосуються неповноти судового розгляду, невідповідності висновків судів, викладених у рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки судом касаційної інстанції. 
Частиною 1 статті 438 КПК передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 
1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (стаття 412 КПК); 
2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (стаття 413 КПК);     
3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (стаття 414 КПК).
Відповідно до статті 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання вимог статті 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Також, висловлюючи незгоду із судовими рішеннями, копію ухвали апеляційного суду, завірену належним чином, засуджений до касаційної скарги не долучив.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим статтею 427 КПК, Суд, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 14 лютого 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року, залишити без руху.
Встановити, що зазначені в ухвалі недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали. У разі, якщо недоліки касаційної скарги не будуть усунені в установлений строк, скарга буде повернута особі, що її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                            ОСОБА_3