ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 грудня 2019 року 	м. Дніпро	справа № 160/5674/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Головко О.В., Суховарова А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Троянова А.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферст груп»  на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2019 року (суддя 1 інстанції Єфанова О.В.) в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферст груп» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу,- 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ферст груп» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 13.06.2019 року №3535-п про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Ферст груп».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що наявність у податкового органу податкової інформації, що вказує про ймовірні порушення позивачем вимог податкового законодавства, не свідчить беззаперечно про те, що такі порушення мають місце. З метою спростування такої інформацію направляється запит податкового органу.
Посилання позивача на окремі дефекти запиту про надання інформації не впливають на обов`язок позивача надати всю необхідну інформацію за запитом, оскільки відсутність або неповнота посилань на конкретні джерела отримання податкової інформації не повинні розглядатися як підстава для визнання запиту таким, що не відповідає вимогам пункту 73.3 Податкового кодексу України, та, як наслідок, бути підставою для визнання наказу про проведення податкової перевірки протиправним.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що в наказі про приведення документальної позапланової перевірки, відсутні підстави щодо її проведення, що є порушенням Податкового кодексу України.
Відповідачем не доведено належним чином обставини, на підставі яких ним було 
здійснено свої повноваження, а суд першої інстанції, не врахувавши зазначених фактів дійшов до помилкового висновку.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що судом першої інстанції при ухваленні рішення дотримано норм законодавства та ухвалено законне і обґрунтоване рішення.
Податковий орган зауважив, що у разі, якщо за наслідками аналізу податкової інформації, що міститься у базах даних контролюючого органу, виявлені факти, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства, контролюючий орган вправі надіслати платникові запит щодо такої інформації, а у випадку ненадання пояснень та їх документальних підтверджень – здійснити позапланову перевірку.
Перевіривши рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, доводи відзиву на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом встановлено, що 13 червня 2019 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області видано наказ №3535-п про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферст груп».
Підставами для постановлення наказу відповідачем зазначено пункт 19-1.1 статті 19-1, підпункт 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункт 78.1.1, підпункт 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, пункт 82.2 статті 82 Податкового кодексу України.
Винесенню наказу передував запит відповідача №45557/10/04-36-14-12-11 від 17 квітня 2019 року.
Метою даного запиту було отримання інформації щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «УМАНЬ-ЕКО» (ЄДРПОУ: 41022675). Відповідь на вказаний запит позивачем до податкового органу не надано.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції приходить до наступного.
Право контролюючого органу на проведення камеральних, документальних (планових або позапланових; виїзних або невиїзних) та фактичних перевірок визначено пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України.
Приписами пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Пунктами 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, коли отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Відповідно до підпункту 20.1.14 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючим органам надано право у разі виявлення порушення вимог податкового чи іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, надсилати платникам податків письмові запити щодо надання засвідчених належним чином копій документів.
Згідно з пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин, зокрема, якщо за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Положеннями абзацу вісімнадцятого пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що запит, направлений податковим органом на адресу Товариства, містив вказівку на фактичну і правову підстави направлення запиту. Запит містив опис інформації, що запитується, та орієнтовний перелік документів, що її підтверджують.
За вказаних обставин позивач повинен був надати відповідну інформацію податковому органу, але всупереч зазначеному, позивач відповідних документів на запит відповідача не надав. Як наслідок, у податкового органу виникло право на призначення перевірки з підстав, передбачених пунктами 78.1.1 та 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.
Щодо доводів позивача, що у податкового органу була відсутня інформація щодо порушення платником податку законодавства, колегія суддів зазначає наступне.
Запит контролюючого органу про надання платниками податків податкової інформації надсилається у випадку обґрунтованого сумніву (підтвердженого отриманою у встановленому законом порядку інформацією) податкового органу щодо дотримання платником податку вимог законодавства та з метою надання можливості платникам податків усунути такі сумніви поясненнями та документами, які підтверджують такі пояснення, для спростування висновків податкового органу про ймовірні порушення. У випадку ненадання  відповіді та запитуваної інформації на запит контролюючого органу, що оформлений у відповідності до норм Податкового кодексу України, у податкового органу відсутня можливість перевірити отриману інформацію про можливі порушення платниками податків податкового законодавства, наслідком чого є призначення перевірки у встановленому Податковим кодексом України порядку.
Таким чином, наявність у податкового органу податкової інформації, що вказує про ймовірні порушення позивачем вимог податкового законодавства, не свідчить беззаперечно про те, що такі порушення мають місце. Задля можливості спростувати таку інформацію і направляється запит податкового органу.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання позивача на окремі дефекти запиту про надання інформації, не впливають на обов`язок позивача надати всю необхідну інформацію за запитом, оскільки відсутність або неповнота посилань на конкретні джерела отримання податкової інформації не повинні розглядатися як підстава для визнання запиту таким, що не відповідає вимогам пункту 73.3 Податкового кодексу України, та, як наслідок, бути підставою для визнання наказу про проведення податкової перевірки протиправним.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.02.2019 року № 820/4437/18.
Посилання апелянта на правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 26.02.2019 у справі № 820/768/18 та від 31.05.2019 у справі №813/1041/19, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки у вказаних справах  рішення прийнято за інших фактичних обставин.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись статтями  241-245,  250,  315,  316,  321,322,  327,  329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферст груп»  - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з 12.12.2019 та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров