Справа № 127/31864/19 
Провадження № 33/801/42/2020
Категорія: 238 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кашпрук Г. М.
Доповідач: Войтко Ю. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2020 року                                                                               м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю.Б.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2019 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого заступником директора інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України, який проживає в АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164-14 КУпАП,

встановив:
Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164-14 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11900 (одинадцять тисяч дев`ятсот) грн. 00 коп. на користь держави. Стягнуто судовий збір у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. в дохід держави.
Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 30.10.2019 року, ОСОБА_1 будучи головою тендерного комітету Інституту та у відповідності до: пункту 2.15 Примірного положення про тендерний комітет або уповноважену особу, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 30.03.2016 № 557 та пункту 16 Положення про тендерний комітет Інституту, затвердженого наказом від 04.08.2016 №22/1 є відповідальним за повноту та достовірність інформації, що оприлюднюється на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель для загального доступу, та перебуваючи на робочому місці за адресою: АДРЕСА_2 Юності, 16, в порушення вимог встановлених абзацом 5 частини 1 статті 2 та абзацом 11 частини 1 статті 10 Закону України від 25.12.2015 № 922 «Про публічні закупівлі» порушив порядок оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу чотирьох звітів про укладені договори, вартість предмета закупівлі за якими дорівнює або перевищує 50 тис, грн. та є меншою за вартість, що встановлена в абзацах другому і третьому частини першої статті 2 Закону № 922, на загальну суму 272,968 тис. грн., а саме їх оприлюднення протягом одного дня з дня укладення договору, зокрема:
- звіт про укладений договір від 02.04.2019 № В329 на суму 53.4 тис, грн. оприлюднений в електронній системі закупівель «Прозоро» (далі - система Прозоро) 15.04.2019, або через 13 днів після укладення договору;
- звіт про укладений договір від 12.04.2019 № В393 на суму 88.0 тис, грн. оприлюднений в системі Прозоро 16.04.2019, або через 4 дні після укладення договору;
- звіт про укладений договір від 14.05.2019 № 1 на суму 80,0 тис, грн. оприлюднений в системі Прозоро 21.05.2019, або через 7 днів після укладення договору;
- звіт про укладений договір від 02.08.2019 № 2-р/19 на суму 51,568 тис, грн. оприлюднений в системі Прозоро 14.08.2019, або через 12 днів після укладення договору.
Відповідно до постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що голова тендерного комітету Інституту ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене частиною 1 статті 164-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме неоприлюднення або порушення порядку оприлюднення інформації про закупівлі відповідно до вимог законодавства.
Вина ОСОБА_1 у скоєні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-14 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 30.10.2019 року, Актом №30-10/03-45о від 30.10.2019, Витягом з акту №30-10/03-45о від 30.10.2019 р. та іншими документами наявними в матеріалах справи.
На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції не було дотримано положень ст. ст. 33, 34 КУпАП, а тому судом не враховано характер вчиненого правопорушення, ступінь вини порушника, майновий стан порушника, обставини, що пом`якшують відповідальність.
Вказує на те, що свою вину у вчиненні правопорушення визнає та щиро розкаюється; має місце ситуація, коли відповідальні особи повідомляли секретарю тендерного комітету про укладення договорів з запізненням; оприлюднення здійснювалося секретарем тендерного комітету, а ним не забезпечено контроль за своєчасним оприлюдненням звітів; звіти були оприлюднені з невеликим запізненням – 4, 7, 12, 13 днів; несвоєчасне оприлюднення звітів не призвело до будь-якої матеріальної шкоди; він раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 164-14 КУпАП; мінімальний розмір санкції статті становить його півтори місячних заробітних плати; протягом останнього часу у період з серпня по жовтень 2019 він перебував на лікарняному у зв`язку з необхідністю хірургічного втручання.
В зв`язку з цим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції щодо нього та звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Антощука В.Д., дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КпАП України).
Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При розгляді даного адміністративного матеріалу зазначені вимоги законодавства, суддею першої інстанції були дотримані.
Як передбачено ч. 1 ст. 38 Закону від 25.12.15 р. № 922-VIII «Про публічні закупівлі» (далі – Закон № 922), за порушення вимог, установлених цим Законом та нормативно-правовими актами, розробленими відповідно до цього Закону, члени тендерного комітету замовника, уповноважена особа (особи), члени органу оскарження, службові (посадові) особи Уповноваженого органу, службові (посадові) особи органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (обслуговуючого банку), несуть відповідальність згідно із законами України.
Водночас за порушення вимог, установлених цим Законом, у частині прийнятих рішень, вибору і застосування процедур закупівлі відповідальність несуть члени тендерного комітету або уповноважена особа (особи) персонально (ч. 2 ст. 38 Закону № 922). 
Адміністративна відповідальність за порушення законодавства про закупівлі передбачена ст. 164-14 КУпАП. Так, згідно з ч. 1 цієї статті порушення, передбачені в диспозиції цієї частини, тягнуть за собою накладення штрафу на службових (посадових), уповноважених осіб у розмірі від 700 до 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тобто найменший штраф за порушення Закону № 922 становить 11 900 грн.
Викладені в апеляції доводи, аналогічні тим, які були предметом дослідження судом першої інстанції. При цьому, аналізуючи їх, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про доцільність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 164-14 КУпАП, прийнявши до уваги обставини справи та особу порушника, а також врахувавши, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
З вказаними висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується, вважає їх достатньо мотивованими і обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги в цій частині безпідставними.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з порушенням порядку оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель для загального доступу, оскільки є відповідальним за повноту та достовірність такої інформації.
Відповідно до ст. 68 Конституції України незнання Законів не звільняє від юридичної відповідальності.
З пояснень ОСОБА_1 встановлено, що він тривалий час перебуває на зазначеній посаді і був ознайомлений з вимогами Закону України «Про публічні закупівлі», а тому повинен був і міг передбачати шкідливі наслідки невиконання вимог ст. ст. 2, 10 Закону щодо своєчасного оприлюднення інформації про закупівлі.
Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності й обмежитися усним зауваженням. Оскільки у цій статті не міститься визначення та перелік малозначних правопорушень, це питання має вирішуватися у кожному конкретному випадку індивідуально, виходячи з того, що малозначні правопорушення - це такі дії, які не спричинили, або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом. 
Водночас метою Закону України «Про публічні закупівлі» є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції, адаптувати законодавство України acquis Європейського Союзу, а тому правопорушення щодо вимог цього закону несуть негативні наслідки, можуть сприяти підриву авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визначені як малозначні.
Оскільки постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2019 року відповідає вимогам закону, суд не вбачає підстав для її зміни чи скасування, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164-14 КУпАП залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

       Суддя апеляційного суду                                 Ю. Б. Войтко