ф
УХВАЛА
04 лютого 2020 року 
Київ
справа №440/3831/18
адміністративне провадження №К/9901/21822/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г., 
суддів - Єресько Л.О., Соколова В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року (судді: Присяжнюк О.    В., Спаскіна О.    А., Любчич Л.    В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання дій протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення дій, стягнення моральної шкоди,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного Управління Національної поліції в Полтавській області (далі - ГУ НП в Полтавській області), Державної казначейської служби України, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просив: визнати протиправними дії ГУ НП в Полтавській області, які виразилися в незабезпеченні належних умов перевезення ОСОБА_1 з Державної установи "Полтавська установа виконання покарань №23" м. Полтава до суду м. Гадяч для участі у судових засіданнях судового розгляду кримінальної справи №5 32/308/15-к в Гадяцькому районному суді Полтавської області і у зворотному напрямку до місця утримання; визнати протиправними дії ГУ НП в Полтавській області, які виразилися в експлуатації спецавтомобіля для перевезення осіб взятих під варту, на базі автомобіля ГАЗ - 3302 "Газель" виріб "Газель АЗУ", згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 : марки -ГАЗ, модель -3302-288, тип - загальний легковий пасажирський - В, на якому здійснюється перевезення позивача з Державної установи "Полтавська установа виконання покарань № 23" м. Полтава до суду м. Гадяч для участі у судових засіданнях судового розгляду кримінальної справи № 532/308/15-к в Гадяцькому районному суді Полтавської області і у зворотному напрямку до місця утримання; зобов`язати ГУ НП в Полтавській області утриматися від перевезення ОСОБА_1 з Державної установи "Полтавська установа виконання покарань №23" м. Полтава до суду м. Гадяч для участі у судових засіданнях судового розгляду кримінальної справи № 532/308/15-к в Гадяцькому районному суді Полтавської області і у зворотному напрямку до    місця утримання при незабезпеченні належних умов перевезення; стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 150000,00 грн в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, шляхом списання цих сум, з єдиного казначейського рахунку.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є інвалідом ІІ групи та учасником ліквідації аварії на ЧАЕС. На даний час є учасником судового провадження у кримінальній справі №532/308/15-к, що розглядається Гадяцьким районним судом Полтавської області. В дні судових засідань позивача доставляють співробітники поліції ГУ НП в Полтавській області в необладнаному спеціальному транспортному засобі - залізному фургоні, а після закінчення судового засідання на цьому транспортному засобі доставляють до місця утримання - Державна установа "Полтавська установа виконання покарань (№23)". На думку позивача, автомобіль, яким позивача конвоюють до Гадяцького районного суду Полтавської області, і у зворотному напрямку, не відповідає належним умовам перевезення. Вважає, що відповідач-1 своїми діями порушив права позивача та завдав моральну шкоду, яку позивач оцінив у 150000,00 грн.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 року позов задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії ГУ НП в Полтавській області, які виразилися в незабезпеченні належних умов перевезення позивача, з Державної установи "Полтавська установа виконання покарань № 23" м. Полтава до суду м. Гадяч для участі у судових засіданнях судового розгляду кримінальної справи № 532/308/15-к в Гадяцькому районному суді Полтавської області та у зворотному до місця утримання;    визнано протиправними дії ГУ НП в Полтавській області, які виразились в експлуатації спецавтомобіля для перевезення осіб, взятих під варту, на базі автомобіля ГАЗ-3302 "Газель" виріб "Газель АЗУ", згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 : марки - ГАЗ, модель 3302-288, тип - загальний легковий пасажирський - В, на якому здійснюється перевезення ОСОБА_1 з Державної установи "Полтавська установа виконання покарань №23" м. Полтава до суду м. Гадяч для участі у судових засіданнях судового розгляду кримінальної справи № 532/308/15-к в Гадяцькому районному суді Полтавської області і у зворотному до місця утримання; в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ГУ НП в Полтавській області не забезпечено належних умов перевезення ОСОБА_1 з Державної установи "Полтавська установа виконання покарань №23" м. Полтава до суду м. Гадяч для участі у судових засіданнях судового розгляду кримінальної справи №532/308/15-к в Гадяцькому районному суді Полтавської області та у зворотному до місця утримання; позовні вимоги про зобов`язання ГУ НП в Полтавській області утриматися від перевезення ОСОБА_1 , з Державної установи "Полтавська установа виконання покарань № 23" м. Полтава до суду м. Гадяч для участі у судових засіданнях судового розгляду кримінальної справи    № 532/308/15-к в Гадяцькому районному суді Полтавської області та у зворотному напрямку до місця утримання при незабезпеченні належних умов перевезення, не підлягають задоволенню, оскільки конвоювання позивача здійснюється в межах розгляду кримінальної справи № 532/308/15-к, а адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у кримінальне судочинство; відсутні підстави для стягнення моральної шкоди.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 року по справі № 440/3831/18 скасовано. Прийнято постанову, якою закрито провадження по справі. Роз`яснено ОСОБА_1 , що даний спір підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства.
Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 не погоджується з умовами його конвоювання з Державної установи "Полтавська установа виконання покарань (№ 23)", де він утримується як обвинувачений у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 377, ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України по справі № 532/308/15-к, до Гадяцького районного суду Полтавської області, де розглядається вказана кримінальна справа. Тобто, позивач оскаржує дії щодо конвоювання до суду для розгляду кримінальної справи за його обвинуваченням, що фактично стосується процесу забезпечення явки учасників кримінальної справи в судове засідання. Цей спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки, відповідно до частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові спори, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.
У касаційній скарзі скаржник вказує на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
На переконання скаржника, розгляд справи повинен здійснюватися за правилами адміністративного судочинства, оскільки позивач оскаржує дії суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із здійсненням владно- управлінських функцій.
Ухвалою Верховного Суду від 21 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання дій протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення дій, стягнення моральної шкоди.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 03 лютого 2020 року зазначену адміністративну справу призначив до розгляду.
Дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що ця справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі ст. 346 КАС України з огляду на таке.
Відповідно до ч. 6 ст. 346 КАС України (у редакції Закону України 02 жовтня 2019     року № 142-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підстав передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та щодо строків повернення справи») справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції, крім випадків, якщо:
1) учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення правил предметної юрисдикції;
2) учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах;
3) Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.
Частинами 1, 3 ст. 347 КАС України обумовлено, що питання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи. Питання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду може бути вирішене до прийняття постанови судом касаційної інстанції.
Як убачається з матеріалів справи, позивач вважає, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки предметом оскарження є дії ГУ НП в Полтавській області, які виразилися в незабезпеченні належних умов перевезення позивача, з Державної установи "Полтавська установа виконання покарань № 23" м. Полтава до суду м. Гадяч для участі у судових засіданнях судового розгляду кримінальної справи № 532/308/15-к в Гадяцькому районному суді Полтавської області та у зворотному до місця утримання та дії ГУ НП в Полтавській області, які виразились в експлуатації спецавтомобіля для перевезення осіб, взятих під варту, на базі автомобіля ГАЗ-3302 "Газель" виріб "Газель АЗУ". За цих обставин скаржник просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та направити справу до суду апеляційної інстанції для провадження розгляду.
Апеляційний суд та позивач посилається на рішення Великої Палати Верховного Суду у подібних справах, проте наведені ними справи стосуються інших правовідносин ніж ті, які є предметом розгляду у цій справі.
За наявною інформацією, Велика Палата Верховного Суду не викладала у своїх постановах висновок щодо питання предметної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.
Ураховуючи, що позивач оскаржує судове рішення суду апеляційної інстанції з підстав порушення правил предметної юрисдикції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до частини шостої статті 346 КАС України.
Керуючись ст. 346, 347 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Справу №440/3831/18 (провадження №К/9901/21822/19) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання дій протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення дій, стягнення моральної шкоди передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                                 А.Г. Загороднюк
Судді                                                                                                                               Л.О. Єресько 
                                                                                                                                 В.М. Соколов