Кропивницький апеляційний суд 

Справа № 33/4809/36/20               Головуючий у суді І інстанції: Поступайло В.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП         Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2020 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду         Бондарчук Р.А., 
за участю представника особи, притягується до адміністративної відповідальності                                                     адвоката Комякової О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькийапеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 грудня 2019 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 22.11.2019 о 02 год. 08 хв. по вул. Металургів, 29 у м. Кропивницькому керував транспортним засобом «Hyundai Elantra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода), та в присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі просить скасувати постанову районного суду, а провадження про справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд розглянув справу за його відсутності,тим самим грубо порушив права, передбачені ч. 1 ст. 268 КпАП України, зокрема право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, оскаржити постанову по справі.
Також із змісту відеоматеріалу вбачається належність того, що від самого початку працівник поліції повідомляє йому причину зупинки, та те що з його слів він напередодні вживав алкоголь, а згодом вказує на те, що насправді причиною його зупинки виявилось відсутність увімкнених габаритних вогнів, проте далі в ході спілкування інспектор знову повідомляє йому, що в нього з`явилась потреба пересвідчитись в тому, чи дійсно я не вживав алкогольні напої при цьому доповнюючи, що на лінію «102» нібито надійшло повідомлення про керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.
Власне такі причини зупинки вказують лише на протиправність дій працівника поліції в момент зупинки та як наслідок викликає сумніви в подальшому оформлені матеріалів адміністративної справи.
Проте, в оскаржуваній постанові суд посилається на доведеність вини адміністративним протоколом, відео та поясненнями свідків. При цьому, суд не звертає увагу на те, що пояснення свідків оформлені на надрукованому шаблоні що в свою чергу підтверджує формальність як оформлення протоколу працівниками поліції так і суду при наданні оцінки доказам.
Отже, суд всупереч вимог ст. 33 КУпАП формально та однобічно дійшов вказаних вище висновків, оскільки, жодне із зазначених судом положень не було перевірено, встановлено та доведено, про що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази наявності таких обставин, які повинні впливати на накладання стягнення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Також, у матеріалах справи відсутнє направлення його на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв його у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.
Натомість він чітко повідомив поліцейським, що погоджується на проведення огляду за допомогою приладу «Драгер», тим паче, що від самого початку він не висловлював свого заперечення на проходження огляду в медичному закладі, що підтверджується відеоматеріалами, що знаходяться в даній справі.

Заслухавши представника ОСОБА_1 - адвоката Комякову О.Д.,, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

В суді представник ОСОБА_1 зазначила про те, що його довірителя зупинили працівники поліції зупинили з невідомих причин, останній не відмовлявся від проведення огляду за допомогою технічних засобів та в медичному закладі. 

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015  № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).
Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. 
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. 
Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.6 Розділу 1 Інструкції № 1452/735), що в даному випадку і було виконано працівниками поліції.
Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, винність ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №320401, яким підтверджується, що саме 22.11.2019 о 02 год. 08 хв. по вул. Металургів, 29 у м. Кропивницькому мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 (а.с. 1);
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відповідно до яких кожен окремо підтвердив, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в закладі охорони здоров`я (а.с.3, 4);
- відеозаписом події наявного в матеріалах справи на якому міститься, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. А також фактична відмова ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку а саме, ОСОБА_1 усно погоджується пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі, однак фактично ігнорує вимоги поліцейських під різними приводами та умовами, не виконуючи їх (а.с. 7). 

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому будь-які достатні дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, вказували про порушення вимог ст.266 КУпАП під час провадження у справі відсутні і не встановлені.

Що стосується апеляційних доводів ОСОБА_1 про те, що районний суд розглянув справу без його участі тим самим порушив його права, необхідно зазначити наступне. 
Так в матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_1 про виклик в судове засідання на 09.12.2019 на 10 год. 00 хв. (а.с. 16) та довідка про доставка СМС повідомлення на номер телефона ОСОБА_1 стосовно розгляду справи на 09.12.2019 на 10 год. 00 хв. (а.с. 17).
При цьому в матеріалах справи відсутня клопотання від ОСОБА_1 та його захисника про відкладення розгляду справи на 09.12.2019 на 10 год. 00 хв.
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Таким чином апеляційний суд залишає без задоволення апеляційні доводи ОСОБА_1 стосовно порушення його прав при розгляді справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_1 належним чином було повідомлено про час і місце розгляду справи та від нього не надходили клопотання про відкладення розгляду справи. 

Також не можуть бути задоволені доводи ОСОБА_1 про формальність показання свідків, у зв`язку з тим, що вони зазначені на шаблоні документу оскільки в матеріалах справи наявний відеозапис, з якого можливо перевірити та встановити процедуру огляду так і показання свідків. При цьому з відеозапису вбачається дотримання процедури огляду працівниками поліції, наявність двох свідків під час, яких ОСОБА_1 фактично відмовився від проходження огляду в присутності двох свідків. 

Апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є такими, що не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються відеозаписом події на якому зафіксовано неодноразові продовжувані вимоги поліцейських до ОСОБА_1 , протягом тривалого часу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, на які усно погоджується ОСОБА_1 , але фактично упродовж майже трьох годин ігнорує їх під різними приводами та умовами, не виконуючи вимоги поліцейських.

Щодо тверджень апелянта з приводу порушення проходження процедури огляду, а саме відсутність направлення на медичний огляд в матеріалах справи, необхідно зазначити наступне. 
Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Згідно п.8 Інструкції форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до Інструкції.
Тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими, оскільки поліцейським виписується направлення на проведення відповідного медогляду у разі згоди особи пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. Надання такого направлення безпосередньо особі, що має пройти огляд на стан сп`яніння нічим не передбачена та заповнюється поліцейським для закладу охорони здоров`я, а не як медичне направлення для самостійного проходження особою такого огляду як в звичайному порядку в лікарні.
До того ж, як вже зазначалось вище, огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я проводиться лише за обов`язкової участі працівника поліції.

В той же час практика Європейського Суду з прав людини ( зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. За таких підстав суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим. 
Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено. 
За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, вказавши вірне імя апелянта, що підтверджується ксерокопію паспорту. 
Керуючись ст. 294 КУпАП України, -
П О С Т А Н О В И В: 
             
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 грудня 2019 року, про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького
апеляційного суду                                              Р.А. Бондарчук