ф
          УХВАЛА

20 лютого 2020 року 
Київ
справа №826/3690/18
адміністративне провадження №К/9901/3835/20
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.08.2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019 року у справі № 826/3690/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО ЛІДЕР» до Головного управління ДФС у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про стягнення пені, - 

                                                  В С Т А Н О В И В:

07.02.2020 року Головне управління ДФС у м. Києві (згідно зі штампом на поштовому конверті) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.08.2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019 року у справі № 826/3690/18.
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України суд зазначає наступне. 
Відповідно до частин 1, 2 статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України   касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Відповідно до частини третьої   статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України   касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнанні неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші поважні підстави для поновлення строку.
Як встановлено судом, постанова прийнята Шостим апеляційним адміністративним судом у відкритому судовому засіданні 26 листопада 2019 року за відсутністю сторін, оскільки останні не з`явились в судового засідання, про що вказано у тексті даної постанови суду апеляційної інстанції. 
Проте скаржник у відповідності до штемпелю на поштовому відправленні відправив касаційну скаргу на адресу суду касаційної інстанції 07.02.2020 року, та жодним чином не обумовлює дотримання ним строку на касаційне оскарження.
Таким чином, скаржнику необхідно надати до суду клопотання про поновлення строків на касаційне оскарження, з доказами фактичного отримання тексту судового рішення.
Відповідно до частини четвертої   статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України   до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Як встановлено суддею-доповідачем, скаржником не додано до касаційної скарги документ про сплату судового збору, проте в касаційній скарзі заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору до вирішення справи по суті, без обґрунтування причин.
Розглянувши клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору, суддя-доповідач приходить до висновку, що вказане клопотання не підлягає задоволенню.
Так, статтею 8 Закону України «Про судовий збір»  встановлено перелік осіб та умов, яким суд може своєю ухвалою за їх клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі , серед яких органи Державної фіскальної служби відсутні.
Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
ДФС та її територіальні органи (органи доходів і зборів) є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.
Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.
Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).
Суд, перевіряючи обставини щодо клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору, дійшов висновку, що будь-яких доказів щодо вчинення дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору у справі № 826/3690/18 фінансування з Державного бюджету України заявником не надано.
Згідно з підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (в редакції, чинній з 15.12.2017) за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
При поданні позовної заяви до суду першої інстанції (позов майнового характеру) (березень 2018 року) ставка судового збору складала 1,5 відсотка ціни позову (4   310,36 грн *1,5=64,65 грн), але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762 грн). Отже судовий збір за подання касаційної скарги складає 3   254 грн (1762 грн х 200 %).
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Код банку отримувача (МФО): 899998. Рахунок отримувача: 31219207026007. Код класифікації доходів бюджету: 22030102. Призначення платежу: " 101: судовий збір за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), номер справи (чи номер касаційного провадження), Верховний Суд".
Таким чином, скаржнику слід усунути недоліки касаційної скарги, шляхом надання до суду клопотання про поновлення строків на касаційне оскарження, з доказами фактичного отримання тексту судового рішення, а також документу про сплату судового збору.
Згідно з частиною 2 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року  № 2147-VІІІ) до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу. 
За правилами частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України  в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,
                                                             У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання Головного управління ДФС у м. Києві про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі № 826/3690/18.
Касаційну скаргу Головного управління ГУ ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.08.2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019 року у справі № 826/3690/18 залишити без руху. 
Встановити скаржнику строк для усунення вищевказаного недоліку касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. 
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута. 
Ухвала оскарженню не підлягає.

          Суддя                                                                                                      І.А. Васильєва