ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

15 січня 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №585/3379/19 
Номер провадження 22-ц/816/185/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Ткачук С. С. 
з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,
сторони:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 ,
на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 жовтня 2019 року у складі судді Шульги В.О., ухвалене у м. Ромни, 

                                                    в с т а н о в и в :

06 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що 07 липня 2019 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, однак стосунки між ними не склалися, зникло взаєморозуміння, виникають постійні сварки, спільне проживання та шлюбні стосунки припинені, згоди на розірвання шлюбу у порядку ст. 160 СК України не досягнуто.
           
Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 07 липня 2019 року Рогинською сільською радою Роменського району Сумської області, актовий запис № 02.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишено дошлюбне прізвище - ОСОБА_1 . 

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та позовні вимоги залишити без розгляду.
Заперечуючи проти розірвання шлюбу, вказує, що суд першої інстанції в порушення п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України не зупинив провадження у справі та не надав їм строк для примирення.
Доводить, що на час ухвалення рішення про розірвання шлюбу його дружина ОСОБА_1 була вагітною, це підтверджується довідкою КНП «Роменська центральна районна лікарня» СОР від 25 листопада 2019 року № 186 про її перебування на обліку у жіночій консультації по вагітності, строк 7 тижнів, що відповідно до ч. 2 ст. 110 Сімейного кодексу України виключає розірвання шлюбу.  

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки шлюб зберігати не бажає. Вказує про відсутність підстав для відмови у задоволенні позову відповідно до ч. 2 ст. 110 Сімейного кодексу, оскільки вже не перебуває на обліку по вагітності у жіночій консультації.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Учасники справи повідомлені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, але в судове засідання не з`явились.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. 
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам статті 215 ЦПК України. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

З матеріалів справи убачається, що з 07 липня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, спільних дітей не мають (а.с. 4).
Із заяви від 27 вересня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 позов підтримала та просила розглянути справу без її участі (а.с. 24).
У своїй заяві від 28 вересня 2019 року відповідач ОСОБА_2 вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу з ОСОБА_1 (а.с. 25).
Як вбачається, на час розгляду справи судом першої інстанції сторони погоджувалися з розірванням шлюбу, клопотання про надання строку для примирення не заявляли, а тому у суду були відсутні підстави для застосування ст. 111 СК України та вжиття заходів примирення подружжя.    

У ч. 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.
Під час розгляду справи судом першої інстанції сторонами інформація про перебування позивача ОСОБА_1 у стані вагітності не надавалася.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач свою вагітність заперечує та на підтвердження надала довідку жіночої консультації КНП «Роменська ЦРЛ» РМР від 11 грудня 2019 року, в якій про перебування ОСОБА_1 у стані вагітності не вказано (а.с. 43).  
За таких обставин, ухвалюючи рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що мають істотне значення. 
Доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують.
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст. ст. 367 - 369,  п. 1 ч. 1 ст. 374,  ст. ст. 375, 381 - 384, 389, 390  ЦПК України, апеляційний суд   

                                                         п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 09 жовтня 2019 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.  

Головуючий -                                                                                      О.Ю. Кононенко 

Судді :                                                                                                  В.І. Криворотенко 

                                                                                                               С.С. Ткачук