ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року 
м. Київ
Справа №  911/1926/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Волковицької Н. О. - головуючого, Могила С. К., Случа О. В.,
секретар судового засідання - Мельникова Л. В.,
за участю представників:
прокуратури - Чубенко В. В.,
відповідача 1 - Ющенко І. М.,
відповідача 2 - Молчанова А. Г., 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області 
на рішення Господарського суду Київської області від 24.01.2019 (суддя Кошик  А.  Ю.) і постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2019 (Агрикова О. В. - головуючий, судді Чорногуз М. Г., Хрипун О. О.) у справі
за позовом заступника керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави
до 1) Броварської міської ради Київської області,
2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Афродіта"
про визнання незаконним і скасування рішення сесії Броварської міської ради, визнання договорів оренди землі недійсними із припиненням зобов`язань на майбутнє.

Короткий зміст позовних вимог і заперечень
1. У серпні 2018 року заступник керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області (далі - прокурор) в інтересах держави звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Броварської міської ради Київської області (далі - міськрада) і Товариства з обмеженою відповідальністю "Афродіта" (далі - ТОВ  "Афродіта") про: визнання незаконним і скасування рішення сесії місьради від 16.03.2006 № 950-45-04 (далі - спірне рішення) у частині передачі в оренду ТОВ  "Афродіта" земельної ділянки площею 26,8450 га за рахунок резервних територій міста-сіножаті, в тому числі 3,1348 га - землі обмеженого використання - інженерний коридор межі лінії електропередачі та мереж зв`язку, для будівництва індивідуальної, громадської забудови та об`єктів інфраструктури - землі житлової забудови, на території ІІ житлового району м. Броварів у районі вул. Богунської та вул.  Маяковського; визнання недійсним договору оренди землі від 16.03.2006 (далі - договір оренди землі) у редакції договору про внесення змін від 16.12.2009, укладеного між міськрадою і ТОВ  "Афродіта" щодо земельної ділянки, кадастровий номер 3210600000:00:057:0062, із припиненням зобов`язань за ним на майбутнє.
2. Позовні вимоги аргументовано тим, що під час опрацювання відомостей для встановлення наявності або відсутності підстав для вжиття заходів представницького характеру в інтересах держави в суді виявлено факти порушення вимог земельного законодавства під час відведення земельних ділянок на умовах оренди на території м. Броварів за рахунок земель водного фонду. Так, спірна земельна ділянка була сформована, у тому числі, за рахунок земель водного фонду, та передана в оренду для забудови всупереч вимогам закону щодо зазначеної категорії земель.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Рішенням Господарського суду Київської області від 24.01.2019 у справі №  911/1926/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2019, у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. 
4. Аргументуючи судове рішення, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що прокуратурою не наданого належних та достатніх доказів в підтвердження того, що на момент прийняття оскаржуваного рішення та укладення договору оренди землі спірна земельна ділянка або її частина належали до земель водного фонду.
5. Апеляційний господарський суд, залишаючи без змін рішення місцевого господарського суду, у тому числі звернув увагу, що прокурор звертаючись із позовом, безпідставно не визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах у цій справі, не обґрунтував наявності підстав для представництва інтересів держави у цій справі, а також не навів обставин нездійснення уповноваженими органами наданих їм повноважень, що свідчить про порушення прокурором вимог частини 3  статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) (у редакції, чинній станом на час подання позову).
6. Крім цього, як зазначив апеляційний господарський суд, звертаючись із відповідним позовом, прокурор не врахував, що відновлюючи права держави та користувачів земельної ділянки шляхом визнання незаконним і скасування спірного рішення у частині передачі в оренду ТОВ "Афродіта" земельної ділянки площею 26,8450 га та договору оренди землі, прокурор покладає на ТОВ "Афродіта" тягар відповідальності за дії органу державної влади, що вочевидь не можна вважати "пропорційним втручанням" у контексті практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Короткий зміст вимог касаційної скарги
7. Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Київської області від 24.01.2019 і постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2019 у справі № 911/1926/18, перший заступник прокурора Київської області звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить рішення і постанову скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
8. Підставами для скасування рішення і постанови скаржник вважає порушення і неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, зокрема статей 6, 14, 19 Конституції України, статей 58- 61 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), статті 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", статті 23 Закону України "Про прокуратуру" та статей 2, 53 ГПК України.
9. Скаржник наголошує на безпідставності висновків судів попередніх інстанцій про недоведеність надання у користування спірної земельної ділянки за рахунок земель водного фонду. На думку скаржника, спірну земельну ділянку передано в оренду для будівництва за рахунок земель водного фонду, на яких розташована, в тому числі, система осушувальних каналів, що підтверджується висновком експерта від 04.07.2018 № 37/18, листом управління водних ресурсів у м. Києві та Київській області № 01-12/186, листом Київського державного підприємства геодезії, картографії та кадастрових та геоінформаційних систем "Київгеоінформатика" від 21.06.18 № 01-01/186, листом Управління водного господарства в м. Броварах від 03.07.2018 № 01-12/493, листом Центральної геофізичної обсерваторії ім. Бориса Срезневського від 20.06.2018 № 17-08/1264, Управління водного господарства в м. Бровараї від 04.08.2016 № 01-12/722.
10. Крім цього, заявник касаційної скарги зауважує, що прокурор у цій справі виступає як самостійний позивач відповідно до положень частини 5 статті 53 ГПК України та частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", а не в інтересах конкретного державного органу. 
11. Скаржник звертає увагу, що Держгеокадастр та його територіальні органи не наділені повноваженнями звертатися до суду з позовами про визнання незаконними і скасування розпорядчих рішень органів виконавчої влади та місцевого самоврядування щодо передачі земель і договорів оренди землі. 
12. Скаржник акцентує, що звертаючись із позовною заявою у цій справі, прокурор діяв на захист інтересів суспільства, а саме безпосередньо територіальної громади м. Броварів і намагався захистити право її мешканців на безпечне для життя та здоров`я навколишнє природне середовище - забезпечити використання земель водного фонду, які перебувають у комунальній власності, у порядку та у спосіб, визначені законом, а тому таке втручання було здійснено в інтересах суспільства та відповідно до вимог закону. 
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
13. Міськрада у відзиві на касаційну скаргу просить рішення і постанову попередніх судових інстанцій залишити без змін, наголошуючи на їх законності та обґрунтованості.
14. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Афродіта" просить рішення і постанову попередніх судових інстанцій залишити без змін, також наголошуючи на їх законності та обґрунтованості.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
15. Як свідчать матеріали справи та встановили суди попередніх інстанцій, згідно зі спірним рішенням ТОВ  "Афродіта" надано земельну ділянку площею 26,8450 га за рахунок резервних територій міста-сіножаті, в тому числі 3,1348 га земель обмеженого використання - інженерний коридор мережі лінії електропередачі та мереж зв`язку, для будівництва індивідуальної, громадської забудови та об`єктів інфраструктури - землі житлової забудови, на території II житлового району м.  Броварів у районі вул. Богунської та вул.  Маяковського, терміном на 10 років.
16. 08.09.2006 між міськрадою і ТОВ "Афродіта" укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого орендодавець надав, а орендар - ТОВ "Афродіта" - прийняв у строкове платне користування терміном на 10 років за рахунок резервних територій міста - сіножатей земельну ділянку загальною площею 26,8450 га для будівництва індивідуальної, громадської забудови та об`єктів інфраструктури - землі житлової забудови, в тому числі 3,1348 га землель обмеженого використання - інженерний коридор мережі лінії електропередачі та мереж зв`язку, для будівництва індивідуальної, громадської забудови та об`єктів інфраструктури - землі житлової забудови, на території II житлового району м.  Броварів в районі вул. Богунської та вул. Маяковського.
17. Відповідно до пункту 3.1 договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер 3210600000:00:057:0062, цей договір укладено на 10 років, терміном до 16.03.2016.
18. У подальшому 16.12.2009 між сторонами договору оренди землі укладено договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 08.09.2006, відповідно до якого міськрада продовжила дію договору оренди земельної ділянки на 25 років.
19. Звертаючись із позовом у цій справі, прокурор зауважив, що спірна земельна ділянка була сформована, в тому числі, за рахунок земель водного фонду та передана в оренду для забудови всупереч вимогам закону для зазначеної категорії земель.
20. Як зазначає прокурор у позовній заяві, на спірній земельній ділянці, кадастровий номер 3210600000:00:057:0063, розташована прибережна захисна смуга озера "Світловщина" та мережа осушувальних каналів. На підтвердження наведеного прокурор надав відповідь Київського державного підприємства геодезії, картографії та кадастрових та геоінформаційних систем  "Київгеоінформатика" від 21.06.2018 № 01-01/186, відповідь Управління водного господарства в м. Броварах від 03.07.2018 № 01-12/493, відповідь Центральної геофізичної обсерваторії ім. Бориса Срезневського від 20.06.2018 №  17-08/1264, відповідь Управління водного господарства в м. Броварах від 04.08.2016 № 01-12/722 та висновок експерта від 04.07.2018 № 37/18.
21. Так, згідно з висновком експерта від 04.07.2018 № 37/18 межі земельної ділянки площею 26,845 га, кадастровий номер 3210600000:00:057:0062, яка перебуває в оренді ТОВ "Афродіта", частково накладаються на межі земель водного фонду, а саме на межі озера (площею 0,9333 га), земель під мінімальною прибережною смугою озера, що займаються 5,8411 га від усієї площі ділянки, та земель під осушувальними каналами.
22. З огляду на викладене прокурор стверджує, що спірне рішення міськрада прийняла у порушення вимог статей 6, 14, 19 Конституції України, статей 58-61 ЗК України, статей 4, 88, 89 Водного кодексу України (далі - ВК України) та статті 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", оскільки спірну земельну ділянку передано в оренду для будівництва за рахунок земель водного фонду, які становлять водний об`єкт, систему осушувальних каналів та прибережну захисну смугу водного об`єкта.
Позиція Верховного Суду
23. Заслухавши суддю-доповідача, присутніх представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
24. Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
25. Переглянувши судові рішення у касаційному порядку на підставі встановлених фактичних обставин справи, враховуючи визначені ГПК України межі цього перегляду, суд касаційної інстанції виходить із такого.
26. Як свідчать матеріали справи, а також за змістом оскаржуваних судових рішень суди попередніх інстанцій установили належність спірної земельної ділянки до категорії земель житлової та громадської забудови, а з огляду на положення статті 300 ГПК України Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду не має можливості переоцінити докази та встановити наявність іншого режиму, ніж той, що встановлений у рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій. 
27. При цьому аргументи скаржника, викладені у касаційній скарзі, стосовно того, що спірна земельна ділянка належить до земель водного фонду, адже на ній розташована система осушувальних каналів, колегія суддів відхиляє з огляду на таке. 
28. Відповідно до положень статті 19 ЗК України за основним цільовим призначенням серед земель, зокрема, виділяють землі житлової та громадської забудови і землі водного фонду. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.
29. У статті 20 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.
30. У пункті 12 Перехідних положень ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.
31. Згідно з частинами 1, 3 статті 124 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам зі зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями   118,  123  цього  Кодексу.
32. У статті 4 Водного кодексу України та у частині 1 статті 58 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що до земель водного фонду, серед іншого, належать землі, зайняті озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами,                          не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них.
33. За змістом статті 1 Водного кодексу України передбачено, що водний об`єкт - природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, річка, озеро, водосховище, ставок, канал, водоносний горизонт).
34. Прибережна захисна смуга є частиною водоохоронної зони відповідної ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення, засмічення та збереження їх водності встановлено більш суворий режим господарської діяльності, ніж на решті території водоохоронної зони (статті 1, 88, 90 Водного кодексу України, статті 60, 61 ЗК України).
35. У частинах 1, 3 статті 60 ЗК України встановлено, що вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.
36. Право на землі водного фонду, визначено у статті 59 ЗК України, передбачає можливість передачі юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування земельних ділянок прибережних захисних смуг із земель водного фонду на умовах оренди (частина 4 статті 59 цього Кодексу). При цьому згідно з положеннями частини 4 статті 59 ЗК України земельні ділянки із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.
37. Натомість, з метою збереження та дотримання особливого режиму використання земель водного фонду статтею 61 ЗК України заборонено будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах.
38. Крім того, згідно з частиною 2 статті 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" не можуть бути об`єктами оренди, зокрема, водосховища та водогосподарські канали комплексного призначення, міжгосподарські меліоративні системи, гідротехнічні захисні споруди (крім гідротехнічних споруд рибогосподарської технологічної водойми).
39. Як свідчать матеріали справи, проект відведення спірної земельної ділянки для будівництва індивідуальної, громадської забудов та об`єктів інфраструктури на території II житлового району м. Броварів по вул. Богунській та вул. Маяковського, розробив Броварський міський відділ Київської регіональної філії Державного підприємства "Центр ДЗК при ДК України" на підставі рішення міськради від 23.02.2006 № 923-44-04. 
40. Зазначений проект землеустрою має позитивні погодження Броварського міського відділу земельних ресурсів, Київської обласної санітарно-епідеміологічної станції, Державного управління екології та природних ресурсів в Київські області. При погодженні проектної документації будь-яких зауважень не надійшло.
41. У зазначеному проекті землеустрою щодо відведення оскаржуваної земельної ділянки в оренду є лист Бортницького міжрайонного управління водного господарства імені Гаркуші М. А. від 21.02.2006 № 72, в якому чітко зазначено, що спірна земельна ділянка загальною площею 80 га не перебуває у користуванні як водогосподарський об`єкті з 1993 року.
42. Проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки також отримав позитивний висновок Київського обласного управління земельних ресурсів.
43. Суди попередніх інстанцій установили, що після затвердження детального плану територій частини II житлового району на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-сервісна компанія" розроблено робочий проект у складі об`єкта "Комплекс інженерних мереж та споруд 2-го мікрорайону в районі вул. Богунської-Маяковського в м. Бровари Київської області". Робочий проект розробило Відкрите акціонерне товариство "Укрводпроект" у період із 07.11.2005 по 25.11.2005. 
44. За змістом зазначеного робочого проекту спірна земельна ділянка на сьогодні занедбана та підтоплена ґрунтовими водами. Також установлено, що при замуленні невидимі з поверхні джерела створюють періодичне стійке підтоплення верхнього шару ґрунту.
45. Отже, під час прийняття спірного рішення та передачі земельної ділянки в оренду ТОВ "Афродіта" було досліджено і з`ясовано дійсний стан спірної земельної ділянки, зокрема факт її підтоплення та незадовільний (занедбаний) стан осушувальної системи, визначено для землекористувача заходи, яких необхідно вжити для приведення земельної ділянки у належний стан із можливістю забудови. 
46. Після укладення спірного договору оренди 21.09.2006 міськрада прийняла рішення № 110-08-05, згідно з яким надано дозвіл на коригування детального плану території частини II житлового району вулиць Богунської - Маяковського                в м. Броварах.
47. 27.03.2007 у листі № 2-8/541 заступник міського голови м. Броварів Руденко  В.  В. звернувся до начальника Ніжинської дистанції Південно-західної залізниці Мазура  О.  М. із проханням надати дозвіл на проведення робіт з облаштування проходу щодо можливості відводу поверхневої води з підтоплених територій південно-західної частини міста м. Броварів (район вул. Богунської - Маяковського).
48. Також, у зазначеному листі зауважено, що на спірній земельній ділянці знаходилась частина мережі водовідвідних каналів, що експлуатувалися колишнім радгоспом "Княжицький" із природним самопливним відтоком під залізницею в районі вулиці Богунська в річку Осинка. Однак, при проведенні реконструкції проходу водовідвідного каналу під залізницею, Південно-західною залізницею було порушено природний відтік поверхневої води з території спірної земельної ділянки - без погодження міськради забетоновано прохід осушувального каналу під залізницею вище рівня ґрунту на 50-60 сантиметрів, що призвело до підтоплення території спірної земельної ділянки в районі залізниці та вулиці Богунського в місті Бровари та блокування стоку води з вказаних осушувальних каналів в бік річки Осинка.
49. Ця ситуація, починаючи з 2007 року класифікована згідно з Державним класифікатором надзвичайних ситуацій ДК 019-2001 як надзвичайна ситуація природного характеру "Підвищення рівня грунтових вод (підтоплення)" за кодом 20480.
50. Згідно висновку комплексної експертизи Державного підприємства "НДПІ Містобудування" від 17.05.2007 Детальний план території частини II житлового району (район вулиць Богунська - Маяковського) в м. Бровари виконано на професійному рівні, відповідно до вимог містобудівного законодавства, ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" з інженерних питань та має необхідні погоджувальні висновки.
51. У подальшому, 24.05.2007 міськрада рішенням № 333-21-05 затвердила детальний план території частини II житлового району вул. Богунської - Маяковського у м. Броварах.
52. 19.09.2007 Бортницьке міжрайонне управління водного господарства імені Гаркуші  М.  А. Державного комітету України по водному господарству у листі №  331/01 надало ТОВ "Афродіта" висновок про погодження скиду очисних зливових і дренажних вод в осушувальну систему в заплаві річки Осинки за умови побудови у заплаві цієї річки водойми рекреаційного призначення для загального користування ним населенням прилеглих населених пунктів.
53. 08.02.2008 Київська гідрогеологічна-меліоративна експедиція у листі від 08.02.2008 № 58 повідомила, що на території спірної земельної ділянки зафіксовано підтоплення ґрунтовими водами житлової забудови, масштаби якої напряму залежать від метеорологічних умов. Так, у листі зазначено, що спірна земельна ділянка має територію природного пониження та відокремлена від території осушувальної системи річки Осинки насипом залізниці. На території спірної земельної ділянки розташована мережа каналів, які до 1993 року виконували функції дренування та відведення поверхневого стоку в канали осушувальної системи річки Осинки через прокол під залізницею. За даними вишукувань Відкритого акціонерного товариства "Укрводпроект", щороку навесні ґрунтові води залягають на глибині 0,2- 1,5 м, в окремі роки має місце зникання ґрунтової та поверхневої води. 
54. 04.06.2008 Трубізьке міжрайонне управління водного господарства Державного комітету України по водному господарству у листі від 04.06.2008 № 102 надало висновок про технічні умови забудови південно-західної частини м. Броварів, у т.ч. території спірної земельної ділянки. Також зазначено, що на території спірної земельної ділянки у 1979 році була побудована мережа каналів, які перебувають у незадовільному стані та призводять до підтоплення спірної земельної ділянки. Для освоєння (забудови) спірної земельної ділянки необхідно виконати технічні умови, зокрема відкриті осушувальні канали розчистити та поглибити або замінити відкриті канали на закриті горизонтальні колектори.
55. Відповідно до детального плану території частини II житлового району (район вулиць Богунської - Маяковського), розробленого Державним підприємством "Український Державний науково-дослідний інститут проектування міст "Діпромісто" імені Білоконя  Ю.  М.", природних поверхневих вод на цій території немає, у південній частині території розпочато роботи зі спорудження штучного водоймища (пункт 3.3 детального плану).
56. Згідно з цим детальним планом території на в`їзді зі сторони Об`їзної дороги передбачено створення водоймища площею приблизно 3 га, навколо якого формується центр обслуговування мешканців району.
57. Після затвердження детального плану території інвестор виконанв комплекс проектно-вишукувальних робіт, пов`язаних зі зниженням рівня ґрунтових вод і розпочав роботи з організації штучної водойми. Детально будівництво штучної водойми на спірній земельній ділянці регламентовано у розділом 9 детального плану території "Інженерна підготовка території".
58. У південній частині проектованої ділянки детального плану території було передбаченр влаштування декоративної водойми площею водного дзеркала 0,7 га. Глибина води у водоймищі буде визначена після проведення відповідних гідрогеологічних розрахунків на послідуючих стадіях проектування з урахуванням більш детальних інженерно-геологічних вишукувань та дослідження ґрунтів і ґрунтових вод (орієнтовно 2,5 м). По трасі існуючих відкритих осушувальних колекторів, на ділянці протяжністю по 270 м по обидва боки 4-х поверхової забудови, що розташована північніше декоративного ставу, передбачено влаштування декоративних відкритих залізобетонних басейнів з фонтанами 8 шт. На території в межах проекту необхідно побудувати майже 7 км дощової каналізації, орієнтовна вартість заходів з організації відведення дощових вод становить 4,5 млн. грн.
59. Суди попередніх інстанцій врахували, що відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 31.01.2019 №  29527/18-41 водойма, розташована в межах спірної земельної ділянки, є штучною водоймою, створеною за Робочим проектом "Штучне водоймище на території 2-ого мікрорайону в районі вулиць Богунської-Маяковського м. Бровари Київської області" як декоративний елемент забудови, для акумулювання ґрунтових та поверхневих стічних вод у місті Броварах Київської області, з подальшим відведенням цих вод в струмок Шляховий. У період із 1993 року по 16.03.2006 земельна ділянка, кадастровий номер 3210600000:00:057:0062, як водогосподарський об`єкт не використовувалася. Канали, улаштовані в межах земельної ділянки, виконують функцію водовідведення та пониження рівня ґрунтових вод. При цьому такі канали не є землями водного фонду, оскільки як об`єкти меліоративної системи списані і виконують функцію каналізаційної мережі.
60. Крім цього, як свідчать матеріали справи, згідно з додатком до листа Державного підприємства "ДНІПРОМІСТО" від 17.05.2017 № 3-1307 використання земельної ділянки площею 79,8684 га під розміщення житлово-громадської забудови ("житловий комплекс з об`єктами соціального і громадського призначення та об`єктами інженерно-транспортної інфраструктури") відповідає чинній містобудівній документації: Генеральному плану м. Броварів та детальному плану території частини II житлового району (район вулиць Богунської - Маяковського).
61. Містобудівним розрахунком Державного підприємства "ДНІПРОМІСТО" підтверджена можливість будівництва вищезгаданого об`єкта містобудування відповідно до визначених основних показників граничних параметрів забудови.
62. Згідно з актом перевірки Головного управління Держгеокадастру від 22.12.2017 в ході перевірки встановлено, що при розробці документації із землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки площею 26,8450 га у користування на умовах оренди ТОВ  "Афродіта" спірна земельна ділянка не знаходилась у використанні як водогосподарський об`єкт з 1993 року.
63. 26.01.2018 Товариству з обмеженою відповідальністю "Житлово-сервісна компанія" і ТОВ "Афродіта" надано дозвіл на виконання будівельних робіт від 26.01.2018 № ІУ 113180260518 об`єкта "Будівництво житлового комплексу з об`єктами соціального і громадського призначення та об`єктами інженерно-транспортної інфраструктури на території II житлового району в районі вулиць Анатолія Луценка (Богунської) та вулиці Маяковського в м. Бровари Київської області".
64. Отже, оскільки на час вирішення питання про зміну цільового призначення спірної земельної ділянки на ній не було водогосподарських об`єктів, натомість орендар облаштував відповідні об`єкти під час погоджувальних процедур щодо землекористування на виконання заходів із відновлення земельної ділянки та приведення її у належний стан, немає підстав стверджувати, що зміна цільового призначення земельної ділянки відбулася з порушенням водного законодавства.
65. Крім того, обставини переведення спірної земельної ділянки із категорії земель сільськогосподарського призначення у категорію земель житлової та громадської забудови також підтверджуються проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ "Афродіта" для будівництва індивідуальної, громадської забудови та об`єктів інфраструктури на території II житлового району м. Броварів.
66. Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірними висновки судів попередніх інстанцій про недоведеність прокурором того, що спірна земельна ділянка на час прийняття оскаржуваного рішення та укладення спірного договору належала до земель водного фонду, адже, як свідчать матеріали справи, у цей час мережа осушувальних каналів не функціонувала та була знята з обліку як водогосподарський об`єкт із 1993 року. 
67. Крім цього, досліджуючи матеріали справи у сукупності, суди попередніх інстанцій правомірно врахували, що побудована у 1979 році система осушувальних каналів, частина якої проходить через територію спірної земельної ділянки, виведена з експлуатації та списана, а тому припинила виконання функцій відведення верхнього стоку у канали осушувальної системи річки Осинки. 
68. Зазначені обставини прокурором не спростовано. Натомість наявні заперечення скаржника, зокрема, в частині неврахування судами висновку експертизи від 04.07.2018 № 37/18 та відповідних листів, зводяться передусім до необхідності переоцінки наявних у справі доказів і надання переваги тим доказам, які подав позивач, проте, в силу меж перегляду справи в касаційній інстанції, передбачених статтею 300 ГПК України, зазначене виходить за межі повноважень Верховного Суду.
69. Варто звернути увагу, що під час проведення експертизи (висновок експерта від 04.07.2018 № 37/18), не враховано проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, розроблений на час прийняття спірного рішення та укладання договору оренди; при проведенні експертизи було взято до уваги листи Київського державного підприємства геодезії, картографії та кадастрових та геоінформаційних систем "Київгеоінформатика" від 21.06.2018 № 01-01/186, Управління водного господарства в м. Бровари від 03.07.2018 № 01-12/493, відповіді Центральної геофізичної обсерваторії ім. Бориса Срезневського від 20.06.2018 № 17-08/1264, складені після спливу тривалого часу із дати передачі земельної ділянки в оренду.
70. Крім того, у висновку експерта від 04.07.2018 № 37/18 також зазначено, що згідно з листом Управління водних ресурсів у місті Києві та Київській області №01-12/186 "Про надання інформації", складеним у березні 2015 року, система каналів, розташована на території спірної земельної ділянки, була списана на початку 2000-х років.
71. Колегія суддів, ураховуючи правову позицію викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц (провадження №14-473цс18), зауважує про помилковість висновків суду апеляційної інстанції стосовно порушення прокурором вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру", частини 3 статті 2, статті 53 ГПК України під час звернення з позовом у цій справі. Однак такі помилкові висновків апеляційного суду не вплинули на правомірність рішення по суті спору, з урахуванням наведених інших підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.
72. Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (рішення у справах "Пономарьов проти України", "Рябих проти Російської Федерації", "Нєлюбін проти Російської Федерації") повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок і недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.
73. Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику ЄСПЛ.
74. Отже, зазначені рішення ЄСПЛ суд касаційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.
75. Ураховуючи викладене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
76. Оскільки фундаментальних порушень не встановлено, оскаржувані рішення і постанову у справі прийнято із додержанням вимог матеріального та процесуального права, тому підстав для їх зміни чи скасування немає.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
77. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу -  без задоволення.
78. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина 1 статті 309 ГПК України).
79. Ураховуючи межі перегляду справи у касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не отримали підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позовної заяви.

Розподіл судових витрат
80. Оскільки підстав для скасування рішення та постанови немає, судовий збір за подання касаційної скарги слід покласти на скаржника.
Ураховуючи наведене та керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Київської області від 24.01.2019 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2019 у справі № 911/1926/18 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                Н. О. Волковицька

Судді                                                                                          С. К. Могил

                                                                                          О. В. Случ