ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року	Львів	Справа № 500/1427/19 пров. № 857/11840/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                                            Обрізко І.М., 
суддів                                                                                  Онишкевича Т.В., Попка Я.С.,
за участю секретаря судового засідання                              Лутчин А.М.,                              
          
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Управління соціальної політики Тернопільської міської ради на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року, прийняте суддею Баранюк А.З. о 12 годині 08 хвилині у місті Тернополі, повний текст складений 15.10.2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про скасування рішення,-
                                                             
                                                              встановив:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася з адміністративним позовом до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради (надалі - відповідач) про скасування рішення Управління соціальної політики Тернопільської міської ради у вигляді наказу за №78 від 18.09.2018 року в частині щодо припинення призначення та виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї та позбавлення права на призначення та виплату державної соціальної допомоги, а також повернення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї в сумі 160787 грн. 34 коп. з ОСОБА_1 .
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року позов задоволений.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції провів аналіз норм Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року №250 і зроблено висновок, що виплата подібної допомоги припиняється у разі, коли уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї при зверненні до відповідного державного органу із заявою про надання такої допомоги навмисно подав недостовірні відомості або приховав відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач помилково не вказала причеп як транспортний засіб, що належить її чоловіку, позаяк такий не вважала транспортним засобом. Крім того, поряд із вказаним, а саме, наявністю причепа у власності, у позивача згідно ч.2 ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» все ж таки існувало право на отримання даної допомоги  (доходи сім`я не отримує, чоловік має тяжке захворювання та на їх утриманні перебувають троє дітей віком до 18 років).
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Управління соціальної політики Тернопільської міської ради подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та із невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при призначенні позивачу допомоги, остання була попереджена про наслідки подання недостовірних відомостей про доходи і майновий стан сім`ї. За результатами проведеної перевірки було встановлено, що  в деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за допомогою не зазначено, що у чоловіка позивача у власності знаходиться транспортний засіб у вигляді загального причепа 2013 року випуску (дата реєстрації 11.05.2013 року).
Виплата допомоги припиняється, коли навмисно подані недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру (п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та абз. 5 п.п.10, 12, 25, 28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям». Крім того, ч.2 ст. 68 Конституції України передбачає, що незнання законів не звільняє від відповідальності.
Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову.
В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи,  що сім`я позивача складається із шести осіб, а саме: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 .
20.03.2016 року, 30.06.2016 року, 19.09.2016 року, 07.06.2017 року, 18.12.2017 року, 19.06.2018 року ОСОБА_1 зверталась в Управління соціальної політики Тернопільської міської ради із заявами про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, за призначенням державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї. 
Відповідно до заяви ОСОБА_1 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг від 28.03.2016 року №503622 (а.с. 81-82) і доданої до неї Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 20.03.2016 року (а.с. 83-84) та інших документів (а.с. 85-98), рішенням Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї від 10.05.2016 року (а.с. 99) позивачу була призначена державна соціальна допомога малозабезпеченій сім`ї з 01.03.2016 року по 30.04.2016 року - 4495,04 грн., з 01.05.2016 року  по 31.08.2016 року -  4677,60 грн.
Відповідно до заяви ОСОБА_1 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг від 03.06.2016 року № 503904 (а.с. 100-101) та доданих до неї інших документів (а.с. 102-103) рішенням Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї від 13.06.2016 року (а.с. 104), позивачу була призначена державна соціальна допомога малозабезпеченій сім`ї з 01.06.2016 року по 31.08.2016 року - 5788,74 грн. 
Відповідно до заяви ОСОБА_1 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг від 19.09.2016 року № 504294 (а.с. 105-106) і доданої до неї Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 19.09.2016 року (107-108) та інших документів (а.с. 109-122) рішенням Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї від 30.09.2016 року (а.с. 123), позивачу була призначена державна соціальна допомога малозабезпеченій сім`ї з 01.09.2016 року по 28.02.2017 року - 5629,54 грн. 
Відповідно до заяви ОСОБА_1 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг від 07.06.2017 року № 505239 (а.с. 124-125) і доданої до неї Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 07.06.2017 року (а.с. 126-127) та інших документів (а.с. 128-137) рішенням Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї від 03.07.2017 року (а.с. 138), позивачу була призначена державна соціальна допомога малозабезпеченій сім`ї з 01.06.2017 року по 23.07.2017 року - 6518,82 грн. та з 24.07.2017 року по 30.11.2017 року - 6018, 82 грн.
Відповідно до заяви ОСОБА_1 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг від 18.12.2017 року № 505782 (а.с. 139-140) і доданої до неї Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 18.12.2017 року (а.с 141-142) та інших документів (а.с. 143-150) рішенням Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї від 28.12.2017 року (а.с. 151), позивачу була призначена державна соціальна допомога малозабезпеченій сім`ї з 01.12.2017 року по 31.05.2018 року - 6316,77 грн. 
Відповідно до заяви ОСОБА_1 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг від 19.06.2018 року № 506305 (а.с. 152-153) і доданої до неї Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 19.06.2018 року (а.с. 154-155) та інших документів (а.с. 156-162) рішенням Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї від 23.06.2018 року (а.с. 163), позивачу була призначена державна соціальна допомога малозабезпеченій сім`ї з 01.06.2018 року по 30.11.2018 року - 6157,50 грн. 
В результаті проведеної перевірки відділом соціальних інспекторів Управління соціальної політики Тернопільської міської ради було встановлено, що ОСОБА_1 подала неповну інформацію, а саме: не зазначила в Розділах IV «Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку та перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)» Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 28.03.2016 року, Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 19.09.2016 року, Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 07.06.2017 року, Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 18.12.2017 року, Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 19.06.2018 року про наявність у володінні її чоловіка - ОСОБА_2 транспортного засобу, а саме: загальний причіп AMC 500 СТАРКОНЬ, 2013 року випуску, дата реєстрації 11.05.2013 року.
Результати вищевказаної перевірки оформленні актами проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення соціальних допомог   від 14.09.2018 року № 118 (а.с. 118), в якому зазначено, що сума переплати за період з 01.03.2016 року по 31.08.2016 року складає 31033,90 грн., № 119 (а.с. 166), в якому зазначається, що сума переплати за період з 01.09.2016 року по 28.02.2017 року складає 35652,06 грн., № 120 (а.с. 167), в якому зазначається, що сума переплати за період з 01.06.2017 року по 30.11.2017 року складає 36983,88 грн., № 121 (а.с. 168), в якому зазначається, що сума переплати за період з 01.12.2017 року по 31.05.2018 року складає 37900,62 грн., № 122 (а.с. 169) в якому зазначається, що сума переплати за період з 01.06.2018 року по 31.08.2018 року складає 19216,88 грн.
18.09.2018 року, на підставі висновків проведеної перевірки, Управління соціальної політики Тернопільської міської ради повідомило позивача про те, що їй припиняється виплата соціальної допомоги починаючи з 01.09.2018 року, та про те, що вона зобов`язана повернути переплачену суму соціальної допомоги в розмірі 160787 грн. 34 коп. до 17.10.2018 року (а.с. 170).
18.09.2018 року Управління соціальної політики Тернопільської міської ради видано наказ №78 «Про припинення допомоги» (а.с. 171) у п.1 якого вказано, що начальнику відділу з прийняття рішень щодо надання соціальних допомог з 01.09.2018 року припинити призначення та виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї та позбавити права на призначення та виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї з 01.09.2018 року по 28.02.2019 року та у п.2.2 якого вказано забезпечити повернення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї. 
Відповідно до ст.1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям  - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї; де малозабезпечена сім`я - сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї; де прожитковий мінімум для сім`ї - визначена для кожної сім`ї залежно від її складу сума прожиткових мінімумів, розрахованих та затверджених відповідно до   Закону України «Про прожитковий мінімум» для осіб, які відносяться до основних соціальних і демографічних груп населення; а середньомісячний сукупний доход сім`ї - обчислений у середньому за місяць доход усіх членів сім`ї з усіх джерел надходжень, крім допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги. 
Порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч.9 ст.4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям»).
Постановою Кабінету Міністрів України 24.02.2003 року №250 затверджено Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (надалі - Порядок №250).
Відповідно до п.2 Порядку №250 державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - соціальна допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли:
працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої і вищої освіти протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, за особами з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги);
з`ясовано, що малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування, а також хто-небудь із її складу протягом 12 місяців перед зверненням за наданням державної соціальної допомоги здійснив покупку або оплатив послуги на суму, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї;
у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 квадратний метр на одного члена сім`ї та додатково 10,5 квадратного метра на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).
За наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті, державна соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо:
у складі сім`ї є особа з інвалідністю;
у малозабезпеченій багатодітній сім`ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої і вищої освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років);
неможливість отримання будь-яких джерел для існування пов`язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім`ї. Рішення про призначення державної соціальної допомоги у таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, яка звернулася за призначенням такої допомоги.
У разі коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення (п.12 Порядку №250).
Згідно із ч.4 ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.
Таким чином, виплата соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям припиняється у разі, коли уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї при зверненні до відповідного державного органу із заявою про надання державної соціальної допомоги навмисно подав недостовірні відомості або приховав відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру при призначенні зазначеної допомоги та визначенні її розміру. Обов`язковою умовою для повернення надміру виплачених коштів є умисні дії з подання недостовірних відомостей чи їх приховування.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що у діях позивача відсутній умисел щодо приховування чи подання недостовірних відомостей щодо наявності у володінні її чоловіка - ОСОБА_2 транспортного засобу, зокрема, загального причепу AMC 500 СТАРКОНЬ, 2013 року випуску.
Зазначений вище висновок апеляційного суду відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №725/3250/17.
З аналізу наведених норм права вбачається, що припинення виплати та повернення виплаченої соціальної допомоги з підстав, передбачених абзацом 4 частини першої статті 7 Закону можливе за наявності таких обов`язкових умов: у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму); відсутність обставин, передбачених частиною другою статті 7 цього Закону; необхідність дотримання процедури прийняття рішення місцевою державною адміністрацією про призначення соціальної допомоги у разі, коли є обставини та умови, передбачені частинами першою другою статті статтею 7 Закону; відсутність ознак (обставин) навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру (постанова Верховного Суду від 25 вересня 2018 року/справа №562/538/17).
Суд першої інстанції вірно звернув увагу та те, що на момент звернення позивача до відповідача про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг та декларації про майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, остання доходів не отримувала, її чоловік теж, оскільки має тяжке захворювання, та те, що на їх утриманні знаходяться троє дітей віком до 18 років, відтак у позивачки були наявні всі підстави передбачені статтею сьомою Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям»  для призначення державної соціальної допомоги. Крім того, навіть при зазначенні відомостей, що у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є вищевказаний причеп, у позивачки у відповідності до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» існувало право на отримання вказаної допомоги.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» (№ 23759/03 та № 37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про «закон», стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки» (Spacek, s.r.o. v. The Czech Republic, № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy № 33202/96).
Аналізуючи поняття «якість закону», Європейський суд з прав людини у пункті 111 рішення у справі «Солдатенко проти України» 9№ 2440/07) зробив висновок, що це поняття, вимагаючи від закону відповідності принципові верховенства права, означає, що у випадку, коли національний закон передбачає можливість обмеження прав особи, такий закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні - для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля.
Згідно з уже сталою практикою Європейського суду з прав людини закон має відповідати якісним вимогам, насамперед, вимогам «доступності», «передбачуваності» та «зрозумілості»; громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку; норма не може розглядатися як «закон», якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку; громадянин повинен мати можливість - у разі необхідності за належної правової допомоги - передбачити, наскільки це розумно за конкретних обставин, наслідки, до яких може призвести певна дія; у внутрішньому праві повинні існувати загороджувальні заходи від довільного втручання влади в здійснення громадянами своїх прав (рішення у справах «Сєрков проти України», заява № 39766/05, пункт 51; «Редакція газети «Правоє дело» та Штекель проти України», заява № 33014/05, пункт 51, 52; «Свято-Михайлівська Парафія проти України», заява № 77703/01, пункт 115; «Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства» (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom), № 18139/91, пункт 37; «Санді Таймс» проти Об`єднаного Королівства» (№ 1) («SundayTimes v. The United Kingdom (№ 1) 6538/74 пункти 48-49); «Мелоун протии Об`єднаного Королівства» («Malone v. The United Kingdom»), № 8691/79, пункт 66); «Маргарета і Роджер Андерссон проти Швеції» («Margareta and Roger Andersson v. Sweden»), заява № 12963/87, п. 75; «Круслен проти Франції» (Kruslin v. France), № 11801/85, п. 27; «Ювіг проти Франції» (Huvig v. France), № 42921/09, пункт 26; «Аманн проти Швейцарії» (Amann v. Switzerland), заява № 27798/95, пункт 56).
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав вважати неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.   
Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                        постановив:

Апеляційну скаргу Управління соціальної політики Тернопільської міської ради залишити без задоволення, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року у справі № 500/1427/19 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Т. В. Онишкевич 	
 	 	Я. С. Попко  	
Повне судове рішення складено 11.02.2020 року.