КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
вул. Солом`янська, 2-а, м. Київ, 03110
факс 284-15-77 e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Унікальний номер справи 361/5544/18 Апеляційне провадження № 22-ц/824/3833/2020	Головуючий у суді першої інстанції - Петришин Н.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.	
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
26 лютого 2020 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач                                      Оніщук М.І.,
судді                                                           Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,
секретар                                                     Ющенко Я.М.,
за участю:
позивача                                                   ОСОБА_1 ,
представника позивачів                        ОСОБА_2 ,
представника відповідача         
Броварської міської ради
Київської області                                    Шкардун М.В.,
представника відповідача
Управління комунальної 
власності Броварської міської
ради Київської області                          Тищенко О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Броварської міської ради Київської області, Броварської районної ради Київської області, Управління комунальної власності Броварської міської ради Київської області, третя особа - Комунальне некомерційне підприємство «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» Броварської районної ради та Броварської міської ради Київської області, про зобов`язання вчинити дії,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У вересні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до Броварської міської ради Київської області, Броварської районної ради Київської області, Управління комунальної власності Броварської міської ради Київської області, згідно з яким, враховуючи заяву про залишення частини позовних вимог без розгляду, просили: зобов`язати Управління комунальної власності Броварської міської ради Київської області видати свідоцтво про право власності на житло на видати приватизаційні платіжні доручення на одержання житлових чеків, належних їм на житлове приміщення АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що на підставі ордеру від 27.07.1993 року вони заселилися у кімнату АДРЕСА_1 , де проживають та зареєстровані по теперішній час.
При цьому, вказують, що вони з 1987 року перебувають на квартирному обліку як особи, що потребують поліпшення житлових умов.
Разом з тим, незважаючи на неодноразові звернення до компетентних органів щодо приватизації вищезазначеної кімнати, позивачі не отримували на це відповідної згоди останніх.
В свою чергу, зазначають, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2015 року визнано нечинним та скасовано рішення Броварської міської ради Київської області від 14.08.2014 року за № 1253-46-06 «Про відмову у приватизації житлових приміщень гуртожитку по АДРЕСА_2 ».
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.07.2017 року визнано за ОСОБА_1 право на безоплатну приватизацію житлового приміщення - кімнати АДРЕСА_3 , житловою площею 23,95 кв.м., що знаходиться на 2-му поверсі п`ятиповерхового АДРЕСА_4 АДРЕСА_2 .
Крім того, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 року, ухваленим по справі № 810/2335/18 визнано протиправним та скасовано рішення Броварської міської ради від 09.11.2017 року № 71-34-07 «Про відмову у приватизації житлових приміщень гуртожитку по АДРЕСА_2 », підтверджено право ОСОБА_1 на приватизація займаної кімнати та визнано факт того, що гуртожиток по АДРЕСА_2 є об`єктом приватизації.
Однак, незважаючи на наявність вищенаведених рішень, а також встановлених ними обставин, позивачі позбавлені у позасудовому порядку приватизувати кімнату у гуртожитку через відмову Броварської міської ради, Броварської районної ради та Управління комунальної власності Броварської міської ради.  
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 02.12.2019 року у задоволенні позову відмовлено (т. 2, а.с. 30-37).
В апеляційній скарзі, позивачі, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просять рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
При цьому, в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказують на помилковість висновків суду першої інстанції про передчасність пред`явлення позовних вимог за відсутністю рішення відповідного органу місцевого самоврядування про передачу гуртожитку під приватизацію, адже станом на момент набрання чинності Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» гуртожиток по АДРЕСА_5 не перебував у державній власності та, відповідно, передача квартир у гуртожитках повинна здійснюватися саме на підставі рішень відповідних органів приватизації (т. 2, а.с. 48-54).
Ухвалою Київського апеляційного суду від 21.01.2020 відкрито апеляційне провадження та надано строк на подання відзиву (т. 2, а.с. 58, 59).
Ухвалою Київського апеляційного суду від 07.02.2020 року справу за апеляційною скаргою призначено до розгляду (т. 2, а.с. 79, 80).
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивачів апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.
Представники відповідачів Броварської міської ради Київської області та Управління комунальної власності Броварської міської ради Київської області у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували за її безпідставністю та необґрунтованістю і просили рішення суду залишити без змін, оскільки воно ухвалено з дотриманням вимог закону.
Інші особи у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідно до рішення Броварської міської ради Київської області від 24.03.2009 року за №1059-58-05, гуртожиток Броварської центральної районної лікарні по вул. Шевченка, 12- а, в місті Бровари Київської області вирішено передати у спільну сумісну власність територіальних громад сіл і селищ Броварського району в особі Броварської районної ради та оформити право спільної сумісної власності з територіальною громадою м. Бровари в особі Броварської міської ради.
Згідно з рішенням Броварської міської ради  Київської області №748-24-06 від 01.11.2012 року внесено зміни до рішення Броварської міської ради від 26.03.2009 №1062-59-05 «Про затвердження Програми передачі гуртожитків у власність територіальної громади м. Бровари та реалізації житлових прав мешканців гуртожитків на 2009-2011 роки» шляхом викладення  п. 8 додатку 1 в наступній редакції: «власник гуртожитку - спільна сумісна власність територіальної громади м. Бровари та територіальних громад сіл та селищ Броварського району, гуртожиток по АДРЕСА_2 , майновий статус гуртожитку - комунальне майно».
Вказаним рішенням також було надано повноваження Броварській центральній районній лікарні повноваження по здійсненню оперативного управління гуртожитком, володінням, користуванням та розпорядженням ним в межах, визначених Статутом Броварської центральної районної лікарні.
Разом з тим, позивач ОСОБА_1 , як медична сестра родильного відділення Броварської центральної районної лікарні, разом з чоловіком та двома синами на підставі ордеру № 160, виданого 27.07.1993 року на підставі наказу по Броварській центральній районній лікарні за № 48 від 25.03.1993 року та рішення виконавчого комітету Броварської міської ради народних депутатів від 19.01.1988 року, заселилися в кімнату АДРЕСА_3 гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .
Відповідно до довідки форми №3 від 19.05.2011 року та довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 30.08.2018 року, в кімнаті АДРЕСА_3 гуртожитку за адресою: АДРЕСА_5 , зареєстровані позивач ОСОБА_1 та її сини: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . 
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованої 01.09.2018 року, за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права власності на нерухоме майно не зареєстровано.
Відповідно до довідок філії Броварське відділення №5400 Головного управління Ощадного банку України по м. Києву та Київській області №419, №420, №421 від 06.05.2011 року, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не одержували приватизаційні майнові сертифікати, приватизаційні житлові чеки, земельні бони не одержували.
При цьому, позивач ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку у виконавчому комітеті Броварської міської ради з 21.07.1987 року (рішення виконкому від 21.07.1987р. №163) та внесена до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов.
Як вбачається з матеріалів справи, починаючи з 2011 року позивачі звертаються до відповідачів з проханням приватизувати кімнату АДРЕСА_1 .
Так, рішенням Броварської міської ради Київської області №1253-46-06 від 14.08.2014 року наймачам відмовлено у приватизації житлових приміщень гуртожитку по АДРЕСА_5 , яке, в свою чергу, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2015 року по справі № 361/9902/14-а було визнано нечинним та скасовано.
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.07.2017 року, ухваленим у справі № 361/2760/2017 за позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області, Броварської районної ради Київської області, треті особи: Комунальне підприємство «Броварська районна центральна лікарня», Управління комунальної власності Броварської міської ради Київської області про визнання права на приватизацію житлового приміщення, позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право на безоплатну приватизацію житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_6 , житловою площею 23,95 кв.м., що знаходиться на 2-му поверсі 5-ти поверхового будинку. Відмовлено у задоволенні позовних вимог про передачу житлового приміщення в приватну власність та зобов`язання Управління комунальної власності Броварської міської ради виготовити документи по оформленню права власності на житло та видати приватизаційні платіжні доручення на одержання житлових чеків, належних ОСОБА_5 на житлове приміщення у гуртожитку.
При цьому, розглянувши рішення Броварського міськрайонного суду Київської області по справах №361/2759/2017 та №361/2760/2017,  Броварська міська рада Київської області своїм рішенням від 09.11.2017 року №712-34-07 «Про відмову у приватизації житлових приміщень гуртожитку по АДРЕСА_2 » відмовила наймачам щодо приватизації та передачі житлових приміщень у гуртожитку по АДРЕСА_2 , в яких вони мешкають, в приватну власність мешканцям, а саме: ОСОБА_6 - житлове приміщення № АДРЕСА_7 та ОСОБА_1 - житлове приміщення № НОМЕР_1 .
Рішенням Київської окружного адміністративного суду від 30.07.2018 року вищенаведене рішення Броварської міської ради Київської області від 09.11.2017 року за № 712-34-07 «Про відмову у приватизації житлових приміщень гуртожитку по АДРЕСА_2 » визнано протиправним та скасоване.
Звертаючись до суду з позовом, позивачі, як на підставу для задоволення своїх позовних вимог, посилалися на те, що незважаючи на наявність вищенаведених рішень, вони позбавлені у позасудовому порядку приватизувати кімнату у гуртожитку через відповідну відмову Броварської міської ради, Броварської районної ради та Управління комунальної власності Броварської міської ради.
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку» визначено, що громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути, приватизовані відповідно до закону. Приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
За змістом положень п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку»  після прийняття гуртожитку у власність територіальної громади згідно з цим Законом та відповідно до Загальнодержавної цільової програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад місцева рада приймає на сесії в межах своєї компетенції відповідне рішення щодо подальшого його використання, а саме:
- залишити житловий комплекс гуртожитку у статусі гуртожитку та дозволити приватизацію його жилих і нежилих приміщень. У такому разі здійснюється приватизація приміщень гуртожитку його законними мешканцями в порядку, передбаченому цим Законом;
- надати цілісному майновому комплексу статус «соціальне житло» та не дозволяти приватизацію його жилих приміщень. У цьому випадку приватизація житлових приміщень гуртожитку не здійснюється (у тому числі й у випадках, передбачених цим Законом), а колишнім законним мешканцям гуртожитку, за їх згодою, надається відповідне соціальне або інше житло;
- перепрофілювати гуртожиток та використовувати цілісний майновий комплекс колишнього гуртожитку за іншим призначенням. У цьому випадку рада одночасно приймає рішення щодо забезпечення законних мешканців такого гуртожитку іншим житлом згідно із законодавством;
- знести цілісний майновий комплекс колишнього гуртожитку та вжити заходів щодо будівництва на звільненій земельній ділянці соціального житла або продажу земельної ділянки на аукціоні згідно із земельним законодавством. У цьому випадку рада одночасно приймає рішення щодо забезпечення законних мешканців такого гуртожитку іншим житлом згідно із законодавством;
-  знести колишній гуртожиток (відповідний цілісний майновий комплекс) та вивільнити земельну ділянку з наступним її продажем на аукціоні. У цьому випадку особи, на яких поширюється дія цього Закону, підлягають переселенню в інше придатне для проживання людей житло, що належить на праві власності або на праві користування відповідній місцевій раді. Таким особам, за їх згодою, виконавчим органом місцевої ради може бути видана грошова компенсація за взяття ними (їх сім`ями) житла в оренду на певний строк (але не більше одного року). Розмір і порядок видачі зазначеної компенсації визначає кожна місцева рада самостійно відповідно до вимог чинного законодавства та виходячи із власних можливостей.
При цьому, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку» передача житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян здійснюється на підставі рішення органу місцевого самоврядування.
Отже виходячи з аналізу вищенаведених положень законодавства, основною умовою для реалізації права на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку є перехід будинку гуртожитку у власність територіальної громади та прийняття місцевою радою рішення про передачу цих приміщень у власність мешканців гуртожитку.
В свою чергу, згідно з п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об`єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.        
Частиною першою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Порядок передачі квартир у власність громадян визначено Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року за №396.
Зокрема, п. 13 вищевказаного Положення встановлено, що приватизація квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд (далі - орган приватизації).
Також, у відповідності до п. 23 Положеннґя, що орган приватизації приймає рішення про передачу квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян. На підставі вказаного рішення орган приватизації видає свідоцтво про право власності та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, що належать громадянам на праві приватної (спільної сумісної, спільної часткової) власності.
Як вже зазначалося вище, право позивачів на безоплатну приватизацію житлових приміщень у гуртожитку по АДРЕСА_2 було підтверджено рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.07.2017 року, ухваленим у справі №361/2760/2017.
Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів того, що після прийняття Броварською міською радою Київської області  рішення від 24.03.2009 №1059-58-05 щодо передачі гуртожитку Броварської центральної районної лікарні по АДРЕСА_5 у спільну сумісну власність територіальних громад сіл і селищ Броварського району в особі Броварської районної ради та територіальної громади м. Бровари в особі Броварської міської ради, відповідні місцеві ради (Броварська міська і Броварська районна) прийняли на своїх сесіях в межах їхньої компетенції відповідні рішень про подальше використання вищевказаного гуртожитку.
Отже, встановивши, що спірний гуртожиток знаходиться у спільній сумісній комунальній власності територіальних громад сіл і селищ Броварського району в особі Броварської районної ради та територіальної громади міста Бровари, а рішення відповідного органу місцевого самоврядування про передачу гуртожитку під приватизацію відсутнє, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість та передчасність позовних вимог. 
Також, слід зазначити, що до аналогічного висновку прийшов й Броварський міськрайонний суд Кивїської області, який рішенням від 11.07.2017 року, яке набрало законної сили 22.07.2017 року, з тих самих підстав відмовив у задоволенні позовних вимог про передачу житлового приміщення в приватну власність та зобов`язання Управління комунальної власності Броварської міської ради виготовити документи по оформленню права власності на житло та видати приватизаційні платіжні доручення на одержання житлових чеків, належних  ОСОБА_5 на житлове приміщення у гуртожитку.
При цьому, враховуючи те, що Закон України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку» має вищу юридичну силу аніж Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року за № 396, доводи апелянта про те, що передача квартир у гуртожитках повинна здійснюватися саме на підставі рішень відповідних органів приватизації, про що зазначено у вказаному Положенні, колегія суддів відхиляє.
Таким чином, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне і правильне по суті рішення. При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.
Також слід зазначити, що у зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення понесені позивачами судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - залишити без задоволення.
Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Броварської міської ради Київської області, Броварської районної ради Київської області, Управління комунальної власності Броварської міської ради Київської області, третя особа - Комунальне некомерційне підприємство «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» Броварської районної ради та Броварської міської ради Київської області, про зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст постанови складений 02 березня 2020 року.
 
Суддя-доповідач                                                                      М.І. Оніщук
 
Судді                                                                                 В.А. Шебуєва
 
                                                                                            Г.В. Крижанівська