КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
справа № 759/18315/19
провадження № 22-ц/824/3214/2020
02 березня   2020 року                                                                                                м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
судді - доповідача  Кирилюк Г. М.,
суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.,
 
розглянув в порядку письмового провадження справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення  Святошинського районного суду м. Києва від  19 листопада 2019 року у складі судді   Сенька М. Ф.,
встановив:
 
04.10.2019 року   Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі- АТ  КБ «ПриватБанк») звернулося до суду  з позовом про стягнення з  ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № б/н від  31.05.2011 року в розмірі  124 400,90 грн та судові витрати у розмірі 1921 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 31.05.2011 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 9 300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання кредитних послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт.
Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.
АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.
Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має розрахунку заборгованості за договором.
У зв`язку з зазначеним порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач  станом на 31.08.2019 року має заборгованість в сумі 311 343,31 грн, з яких:  8 973,35 грн - заборгованість за кредитом;  300 575,96 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом;  1 794 грн - заборгованість за пенею та комісією.
Просив стягнути  з відповідача частину вказаної  заборгованості у розмірі 124 400,90 грн, а саме:  8 973,36 грн -  за кредитом, 115 427,55  грн - проценти за користування кредитом  з 31.05.2011 по  30.07.2018.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від  19 листопада 2019 року позов задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ  КБ «ПриватБанк»  суму на погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 8 973,35 грн та судові витрати в розмірі 1921 грн. В іншій частині позовних вимог  відмовлено.
В поданій  апеляційній скарзі  представник АТ КБ «ПриватБанк» - Крилова О. Л.    просить  скасувати рішення  Святошинського районного суду м. Києва від  19 листопада 2019 року в частині  незадоволених позовних вимог щодо стягнення відсотків та  ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити вимоги банку в цій частині в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.
Свої доводи мотивує тим, що  посилання суду першої інстанції на висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року є безпідставним, оскільки відповідачкою не заперечувалися вимоги позивача.  У даній справі відповідачка не заперечувала факт погодження з нею умов кредитування, факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами, а також факт укладення договору та розмір наявної заборгованості. 
Суд першої інстанції не звернув уваги та не надав правової оцінки наявним в матеріалах справи Заяві-анкеті та Довідці про умови кредитування, які підписані відповідачкою. Зокрема в довідці зазначено, що базова % ставка в рік нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у році та становить 2,5 % на місяць. 
Вказує на те, що з урахуванням наявності в матеріалах справи Довідки, підписаної позичальником, вважає, що остання була обізнана з умовами кредитування, зокрема, з розміром відсоткової ставки за процентами, тому в даному випадку, правові висновки, що містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17, не можуть бути застосовані.
Відповідач не заперечувала факт погодження з нею умов кредитування, факт ознайомлення з  Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами, а також факт укладення договору та розмір наявної заборгованості. 
Відсутність підпису позичальника на Умовах та правилах та Тарифах не свідчить про те, що вона не була ознайомлена з ними, не означає відсутність договірних правовідносин між сторонами та відсутність заборгованості. Підпис відповідачка поставила саме в заяві позичальника, яким засвідчила те, що вона ознайомлена з відповідними документами, а отже повністю згодна з умовами кредитування та отриманням кредиту саме на таких умовах.
Зазначила, що відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Встановивши,  що  банк  надав  відповідачу кредит,  а відповідач  його  не повернув,  місцевий суд   не  мав жодних підстав  відмовляти у стягненні  відсотків по  кредиту. 
Правом  надання  відзиву на апеляційну  скаргу  відповідачка  не  скористалася. 
Відповідно до положень ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга   підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено,  що 31 травня 2011 року   ОСОБА_1   підписала  анкету-заяву  про  приєднання  до   Умов та Правил   надання  банківських послуг  в ПриватБанку, в  якій надала   згоду, що  заява  разом  з пам`яткою  клієнта, Умовами та Правилами надання банківський послуг, а також тарифами становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг, та зазначила бажаний розмір  кредитного  ліміту  в сумі  1000  грн (а.с.9). 
Також ОСОБА_1 31 травня 2011 року   підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», згідно якої базова відсоткова ставка за користування кредитом складає 2,5% щомісячно, розмір щомісячних платежів становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості, і повинен бути внесений до 25 числа місяця, наступного за звітним. У довідці також визначені порядок нарахування та розмір пені, штрафів за невиконання зобов`язань (а.с.10).
Відмовляючи у задоволенні  позову  у  частині стягнення відсотків,  суд  першої інстанції виходив  з того,  що  Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua, які не визнаються відповідачем та не містять його підпису, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. 
Зазначив, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк, а тому відсутні підстави для стягнення нарахованих відсотків за користування кредитом, штрафу та пені.
Колегія суддів  не погоджується  з таким  висновком  суду  першої інстанції. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Частиною 1 ст. 207 ЦК України, редакція якої діяла на момент укладення договору, передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Підписавши анкету-заяву та довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна» 55 днів пільгового періоду" 31.05.2011 року, в яких викладені істотні умови кредитного договору: розмір кредитного ліміту, розмір процентної ставки за користування кредитом, порядок та терміни погашення кредиту, відповідальність за порушення зобов`язань, відповідачка підтвердила, що ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами банку та згодна з ними, а заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківський послуг, а також тарифами становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг.
Під час розгляду справи судом першої інстанції, отримавши копію позовної заяви,  відповідачка не заперечувала, що була  ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг та з тарифами, що надані позивачем суду першої інстанції, отримала платіжну картку та користувалася грошовими коштами (а.с. 49).
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно  до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», підписаної ОСОБА_1 ,  базова відсоткова ставка за користування кредитом складає 2,5% щомісячно, розмір щомісячних платежів становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості, і повинен бути внесений до 25 числа місяця, наступного за звітним   (а.с.10).
З огляду на те, що матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачкою факт отримання кредитних коштів та їх використання, факт погодження між сторонами розміру базової відсоткової ставки за користування кредитом, ураховуючи положення частини 2 статті 530 ЦК України, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність  підстав  для   стягнення з відповідачки заборгованості  по  процентам.  
Відповідно  до  наданого   позивачем  розрахунку  заборгованості,   процентна ставка   з  31.01.2011 р. розраховується  виходячи  з  30,00 %  на рік. В подальшому розмір процентної ставки неодноразово змінювався, зокрема в період часу з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року останній  становив  34,80 %, а починаючи з  01 квітня 2015 року - 43,20 % річних.
Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом (частина четверта статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). 
Відповідно до ч.1 ст. 1056-1 ЦК України, в редакції, чинній на час виникнення  спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
У частині четвертій указаної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.
Згідно частини першої статті 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
За частиною третьою статті 653 ЦК України в разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Отже, якщо сторони кредитного договору досягнули домовленості щодо всіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом з дотриманням певної процедури, то таке збільшення може відбуватись виключно в разі дотримання передбаченої договором процедури. У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.
Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року № 6-2315цс16, від 30 листопада 2016 року  № 6-82цс16.
З урахуванням змісту наведених норм, умови кредитного договору щодо розміру процентної ставки за кредитом та процедура підвищення її розміру мають визначатися між сторонами кредитного договору у письмовій формі.
Разом з тим, матеріали справи не містять згоди  відповідачки  на збільшення процентної ставки за кредитом з  30,00%  до 43,20 % річних, скріпленої її підписом,  доказів, що остання була у спосіб, встановлений умовами договору, повідомлена про зміни процентних ставок за користування кредитним коштами, а відтак позивач не мав правових підстав для нарахування процентів за підвищеними ставками.
З урахуванням встановлених судом обставин та враховуючи невиконане зобов`язання перед банком щодо повернення кредитних коштів, з відповідачки на користь позивача  підлягає стягненню заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 18.07.2011 (дата  початку нарахування процентів)  до 30.07.2018 з урахуванням базової процентної ставки   30 %  в розмірі   19 217,93    грн, виходячи з такого  розрахунку:    8 973,35 грн (тіло кредиту) х 30,00% х 2570 днів: 360:100%.
Колегія суддів  вважає,  що судом  першої інстанції  невірно  встановлені  фактичні  обставини справи,  висновки суду   не  відповідають  наданим сторонами  доказам,  судом неправильно  застосовано  норми матеріального права,  тому  рішення  суду  першої інстанції   у відповідності до  ч.1 ст.376  ЦПК  України  підлягає  скасуванню   з  ухваленням  нового  рішення  про  часткове  задоволення  позову. 
Відповідно до   ч. 13 ст. 141 ЦПК  України,   якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За частиною 1 ст.141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи  розмір  задоволених вимог (16,65 %), з  відповідачки на користь позивача підлягає  стягненню судовий збір за  подання  апеляційної скарги в сумі 479,77 грн.
Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України суд 
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»     задовольнити частково. 
Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 листопада 2019 року  в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення цих вимог. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( реєстраційний номер облікової картки платників податків  НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570, адреса місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) заборгованість  по відсоткам за  користування кредитом у розмірі 19 217,93   грн.
В решті рішення суду залишити без змін. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати по  сплаті судового  збору  за подання апеляційної скарги у сумі    479,77  грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню  в касаційному порядку  не  підлягає. 

Суддя-доповідач:                                         Г. М.  Кирилюк

 Судді:                                                           І. М. Рейнарт       

Т. А. Семенюк