Справа № 991/2585/19
Провадження1-кс/991/382/20

У Х В А Л А 

05 лютого 2020 року                                                        м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала заяву про відвід – ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_3 про відвід слідчої судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від участі у розгляді скарги ОСОБА_3 на постанову детектива НАБУ, -
       ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову детектива НАБУ.
Під час судового засідання у провадженні № 1-кс-/991/3428/19 14.01.2019 ОСОБА_3 після зауваження, яке було йому здійснено слідчим суддею ОСОБА_4 заявив судді відвід. Мотивом відводу стало те, що слідчий суддя не вірно зазначив його процесуальний статус «скаржник», а не «потерпілий». 
У судовому засіданні в режимі відеоконференції ОСОБА_3 свою заяву підтримав, просив її задовольнити. Додатково пояснив, що йому не подобається, коли йому визначають інший статус, ніж той, що передбачений кримінальним процесуальним кодексом. Через це, коли суддя до нього звернулася, як до скаржника, він і заявив їй відвід.
Слідча суддя ОСОБА_4 повідомлена про день та час судового засідання. До суду ніяких пояснень не надіслала.
Слідчий суддя, який розглядає дану заяву про відвід, дослідив додані до заяви документи: протокол судового засідання; диск із записом судового засідання від 14 січня 2020 року у провадженні № 1-кс-/991/3428/19 прийшов до наступного.
Положеннями ст. 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні. Статтею 76  КПК України передбачено недопустимість повторної участі судді в  кримінальному провадженні.
У своїй заяві, ОСОБА_3 посилається, як підставу відводу те, що слідча суддя невірно визначає його статус «скаржника» замість «потерпілого».
Розглядаючи заяву про відвід, слідчий суддя враховує положення п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, яка пов`язана із наявністю інших обставин, які викликають сумнів у її неупередженості. 
Вивчаючи зазначену підставу, слідчий суддя, враховує вимоги національного законодавства та практику ЄСПЛ.
Так, у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року у п. 66 Європейський Суд з прав людини нагадав, що «безсторонність», в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.
Щодо першого критерію, ОСОБА_3 не навів доказу, що суддя ОСОБА_4 будь-яким чином своєю поведінкою виразила свою прихильність чи упередженість до учасників провадження.
Таким чином слідчий суддя приходить до висновку, що відсутній суб`єктивний критерій, що використовується при визначенні «безсторонності».
При дослідженні об`єктивного критерію, має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі. Досліджуючи заяву про відвід та додані до них документи, суд не може визначити будь-які фактори, що можуть бути перевірені. Єдиним посиланням у заяві, який необхідно дослідити це те, що ОСОБА_3 було названо «скаржник». Однак суд звертає увагу, що звернення слідчого судді до сторони провадження не виражало образливого ставлення або прояв зацікавленості чи упередженості.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що недовіра до слідчої судді ОСОБА_4 викликана, саме її діями пов`язаними зі веденням судового засідання. За таких обставин слідчий суддя не може прийти до висновку, що у діях судді ОСОБА_4 присутній об`єктивний критерій при визначенні «безсторонності».
Таким чином, передбачених ст.ст. 75, 76 КПК України підстав, за яких слідчий суддя ОСОБА_4 не може брати участь у розгляді скарги ОСОБА_3  на постанову детектива НАБУ не встановлено.
Отже, посилання ОСОБА_3 на наявність підстав для відводу слідчого судді є необґрунтованими.
Враховуючи наведене заява про відвід задоволенню не підлягає.
З огляду на зазначене, керуючись ст.ст. 75, 76, 81 309, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 при розгляді скарги ОСОБА_3  на постанову детектива НАБУ у провадженні № 1-кс-/991/3428/19 – відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1