ф
УХВАЛА

27 січня 2020 року
м. Київ
справа №500/1571/19
адміністративне провадження №К/9901/2151/20

Верховний Суд у складі судді - доповідача Касаційного адміністративного суду Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019 у справі № 500/1571/19 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, стягнення на користь позивача коштів,
ВСТАНОВИВ:
У 2019 році фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Тернопільській області (далі - відповідач), в якому просила:
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 25.07.2018 №  ТР 914/415/АВ/ТД-ФС, якою накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 111  690,00 грн;
- стягнути з відповідача незаконно стягнуті кошти в розмірі 667  26,25 грн;
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 позов задоволено частково:
- визнано протиправною та скасовано постанову відповідача від 25.07.2018 №  ТР  914/415/АВ/ТД-ФС про накладення на позивачку штрафу в розмірі 111  690,00 грн;
- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019 апеляційну скаргу відповідача задоволено:
- рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 в частині задоволення позову про визнання протиправною та скасування постанови відповідача № ТР 914/415/АВ/ТД/-ФС про накладення штрафу на позивачку у розмірі 111  690,00 грн скасовано та прийнято в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено;
- у решті рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 залишено без змін.
17.01.2019 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача, надіслана 14.01.2019, в якій скаржник просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019 і залишити в силі рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.09.2019.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд встановив, що вона не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з огляду на таке.
Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Всупереч зазначеної вище законодавчої норми скаржник не додав до касаційної скарги документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України від 08.07.2011№ 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI).
Розглянувши клопотання скаржниці про звільнення від сплати судового збору, суд не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на таке.
Згідно з частиною першою статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Частиною першою статті 8 Закону № 3674-VI передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.
Згідно із частиною першою статті 8 Закону №3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
З огляду на наведене, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи.
Суд звертає увагу, що Законом №3674-VI чітко визначено, як одну з умов для звільнення від сплати судового збору, обов`язок доведення заявником обставин, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Для звільнення від сплати судового збору заявник касаційної скарги має довести існування фінансових труднощів та такого майнового стану, що надає підстави вважати за можливе звільнити таку особу від сплати судового збору.
Суд враховує, що Закон №3674-VI не містить вичерпного й чітко визначеного переліку документів, які можливо вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку Суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.
Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2005 у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland»), заява № 71731/01; пункти 63- 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2005 у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland»), заява № 73547/01).
Клопотання позиваки про звільнення від сплати судового збору мотивовано тим, що в наслідок проведення стягнення, блокування рахунків та закриттям своєї підприємницької діяльності знаходиться в скрутному матеріальному становищі. На підтвердження вказаної інформації скаржницею надано копію документів про закриття підприємницької діяльності та копію довідки про стягнення 667  26,25 грн.
Водночас надані відомості не містять інформації про доходи позивача за весь рік, що передував року подання касаційної скарги, тобто з 01.01.2019 по 31.12.2019. 
Такими доказами можуть слугувати: довідка органу Пенсійного фонду України про розмір виплаченої пенсії за попередній календарний рік та довідка органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік.
Враховуючи наведене, у задоволенні клопотання слід відмовити.
При визначенні розміру судового збору суд зазначає, що позивач звернувся до суду у 2019 році, заявив вимогу немайнового характеру.
В порядку передбаченому підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №  3674-VI, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною першою наведеної норми передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 - 1  921,00 грн.
Отже, ставка, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви становила 1  116,90  грн, а відтак скаржник під час звернення до суду касаційної інстанції повинен сплатити судовий збір у розмірі 2  233,80  грн (1  116,90  грн х 200%).
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 КАС України.
Відповідно до положень статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Таким чином, для усунення недоліків касаційної скарги скаржнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2  233,80  грн за такими реквізитами: Отримувач коштів УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA288999980313151207000026007 Код класифікації доходів бюджету 22030102 Найменування податку, збору, платежу Судовий збір (Верховний Суд, 055) Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Відповідно до частини першої статті 329 КАС України скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Частиною другою статті 329 КАС України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
Згідно з інформацією наявною в матеріалах касаційної скарги, оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції прийнята 26.11.2019, в той час як касаційна скарга подана 14.01.2020. 
У касаційній скарзі скаржником зазначено, що копію постанови суду апеляційної інстанції отримано 16.12.2019, однак не надано жодних доказів на підтвердження вказаної інформації.
Належними доказами факту отримання копії судового рішення можуть бути, зокрема, поштовий конверт з відтиском календарного штемпеля поштового відділення, довідка суду про дату видачі копії відповідного судового рішення тощо.
За правилами встановленими частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.
З огляду на викладене, скаржнику необхідно зазначити поважні причини пропуску строку касаційного оскарження з наданням відповідних доказів та документ про сплату судового збору.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно залишити без руху.
Керуючись статтями 169, 329, 332 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.
Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019 у справі № 500/1571/19 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, стягнення на користь позивача коштів - залишити без руху. 
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що невиконання в установлений судом строк вимог ухвали щодо поновлення строку на касаційне оскарження є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі, у разі не усунення недоліків в іншій частині - касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач:                                                             С. М. Чиркін