ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/16782/18	Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М. 	
Провадження № 22-ц/817/85/20 	Доповідач - Шевчук Г.М.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Шевчук Г.М. 
суддів -  Міщій О. Я., Ткач З. Є., 
з участю секретаря - Костів Х.Ю. 
представника Головного управління Національної поліції в Тернопільській області 
- Дзюбатого А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/16782/18 за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2019 року, ухваленого суддею Братасюк В.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої бездіяльністю органу досудового розслідування,- 
ВСТАНОВИЛА:
У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої бездіяльністю органу досудового розслідування.
В обгрунтування вимог вказував на те, що між ним та Тернопільським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» було укладено Договір про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків №253 від 01 грудня 2005 року, згідно якого останній зобов`язувався перераховувати часткову компенсацію відсоткової ставки кредитів комерційних банків на відкритий на його ім`я розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на підставі Договору між ним та АКIБ «УкрСиббанк». Проте за період з жовтня 2009 року по листопад 2014 року (тобто, упродовж 5 років) часткова компенсація відсоткової ставки кредитів комерційних банків на його розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 з 09.11.2009 року по 27 січня 2014 року не поступала, лише 27 січня 2014 року, на даний рахунок була зарахована сума в розмірі 870.89 грн., решта грошових коштів зникли і не поступили на його рахунок. 05.04.2018року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №42018210000000076 внесені відомості стосовно скоєного правопорушення та 12.04.2019 року було подано заяву про визнання його потерпілим від злочину. Однак слідчий Корендій П.Ю. постановою від 31.05.2018року відмовив йому у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні.
       14 червня 2018 року скасовано постанову слідчого Корендій П.Ю. від 31 травня 2018 року про відмову у визнанні його потерпілим від злочину, проте не було проведено жодної слідчої дії та не допитано його як потерпілого .
В результаті того, що ГУНП в Тернопільській області не вжило заходів до належного досудового розслідування кримінального провадження по факту шахрайських дій з боку посадових осіб Тернопільського управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», мало місце порушення законності з боку органу досудового розслідування в особі ГУНП в Тернопільській області у формі довготривалої бездіяльності, невиконання ухвал слідчих судів, не вирішення клопотань про проведення слідчих дій. Вважає, що йому заподіяно матеріальних збитків на суму 215675,93 грн. та завдана моральна шкода, яку він оцінює в розмірі 130305 грн.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2019 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) грн. на відшкодування завданої моральної шкоди шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, на якому обліковуються кошти Державного бюджету України. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
       В апеляційній скарзі Головне управління Національної поліції в Тернопільській області просить рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове, яким повністю відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 через його безпідставність. В решті рішення суду не оскаржується. В обгрунтування вимог посилається на те, що розрахунок моральної шкоди в розмірі 2000 грн. жодним чином не аргументований. Під час розгляду матеріалів слідчим Корендієм П.Ю. було винесено постанову про відмову у визнанні позивача потерпілим, оскільки спірні правовідносини та їх юридичні наслідки відносяться до сфери цивільно-правових відносин, тому відсутні правові підстави для надання статусу потерпілого ОСОБА_1 . Дану постанову було скасовано ухвалою слідчого судді та зобов`язано слідчого розглянути клопотання ОСОБА_1 . Саме цей факт на думку позивача є підставою для відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Однак реалізація механізму оскарження постанов слідчого у розумінні ст.23 ЦК України не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав особи. 
       Правом на надання відзиву сторони по справі не скористались. 
В силу вимог ст. 360 ч.3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
       В суді апеляційної інстанції представник Головного управління Національної поліції в Тернопільській області підтримав апеляційну скаргу, зіславшись на доводи, викладені в ній.
Інші сторони в судове засідання не з`явились хоч належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання.
У відповідності до вимог ст.ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.
Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав. 
Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрутованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині вирішення позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то відповідно до статті 367 ЦПК України законність рішення в іншій частині колегією суддів не перевіряється. 
       Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального судочинства, відзначеному цим Кодексом. Даним вимогам рішення суду не відповідає.        
Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
       Згідно до ч.1 п.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
       З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та Тернопільським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» було укладено Договір про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків №253 від 01 грудня 2005 року, згідно п.2.3 якого останній зобов`язувався перераховувати часткову компенсацію відсоткової ставки кредитів комерційних банків на відкритий на ім`я ОСОБА_1 розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на підставі Договору між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк».
З грудня 2005 року по грудень 2006 року Фонд перераховував кошти на рахунок № НОМЕР_3 . Після цього з січня 2007 року по вересень 2009 року гроші перераховувались на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 .
       Згідно Договору анкети про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи від 09.11.2009 року на ім`я ОСОБА_1 в АКІБ було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_2 .
Відповідно до листа №358 від 06 листопада 2017 року Тернопільського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» часткова компенсація відсоткової ставкки комерційних банків з жовтня 2009 року по березень 2015 року перераховува на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 .
У відповідь на запит ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про надання виписки про рух коштів по рахунку № НОМЕР_2 з 09.11.2009 р. По 11.07.2018 р. надіслано листа №62-7-33/345, до якого було додано виписку про рух коштів по рахунку № НОМЕР_2 з 09.11.2009 року по 11.07.2018 року, з якої став очевидним той факт, що за період з жовтня 2009року по листопад 2014 року часткова компенсація відсоткової ставки кредитів комерційних банків на зазначений рахунок у вказаний період не поступала. Перша операція по перерахунку часткової компенсації на рахунок № НОМЕР_4 з Тернопільського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» зафіксована лише 27 січня 2014 року, коли на даний рахунок була зарахована сума в розмірі 870,89 грн.
Оскільки з жовтня 2009 року по 2013 року грошові кошти не поступали ні на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на підставі Договору між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» від 11.10.2005року, ні на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий на підставі Договору анкети про відкриття та обслуговування банківського поточного рахунку фізичної особи від 09.11.2009 року, представник позивача ОСОБА_3 21.03.2018 року звернувся із повідомленням про вчинення злочинного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а саме скоєння шахрайських дій з грошовими коштами, відносно ОСОБА_1 .
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської від 28.03.2018 року, зобов`язано внести відомості в ЄРДР про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України за заявою ОСОБА_3 про скоєні шахрайські дії відносно ОСОБА_1 
05.04.2018 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №42018210000000076 внесені відомості стосовно скоєного злочинного правопорушення за ч.2 ст.190 КК України.
12.04.2019 року представником ОСОБА_3 було подано заяву про визнання ОСОБА_1 потерпілим від злочину за ч.2 ст.190 КК України (шахрайсто з фінансовими ресурсами), в результаті чого йому завдані збитки у великих розмірах.
Заступником начальника відділення СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області доручено слідчому СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області Корендію П .Ю. проведення досудового розслідування з вимогою вжити заходи щодо всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження з наданням належної правової оцінки та прийняттям законного процесуального рішення в передбачені кримінальним процесуальним законодавством строки.
Постановою від 31.05.2018 року у кримінальному провадженні №42018210000000076 від 05.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, слідчим Корендій П.Ю. відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визнання потерпілим, встановлено, що дії посадових осіб Тернопільського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», в особі директора ОСОБА_4 вчиненні відносно ОСОБА_1 , а також правовідносини та юридичні наслідки, що склалися між ними відносяться до цивільно-правових відносин, а тому в даному випадку не вбачачається ознак кримінального правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 14 червня 2018 року у справі №607/10630/18 скасовано постанову слідчого СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області Корендій П.Ю. від 31 травня 2018 року про відмову у визнанні ОСОБА_1 потерпілим у кримінальному провадженні №42018210000000076 від 05.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та зобов`язано слідчого в порядку встановленому КПК України розглянути клопотання ОСОБА_1 про визнання його потерпілим.
Постановою слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області Корендій П.Ю. від 20.03.2019 року закрито кримінальне провадження №42018210000000076 від 05.04.2018року у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 квітня 2019 року у справі №607/7305/19 скасовано постанову слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області Корендій П.Ю. від 20.03.2019 року про закриття кримінального провадження №42018210000000076 від 05.04.2018 року, матеріали кримінального провадження повернуто до СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області для проведення досудового розслідування, оскільки встановлено, що слідчим не було допитано заявника у кримінальному провадженні та відповідно не надано оцінку його показанням у постанові про закриття кримінального провадження не зазначено які слідчі дії було проведено у кримінальному провадженні, а закрито кримінальне провадження.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.04.2019 року у справі №607/8977/19 задоволено скаргу на постанову слідчого у кримінальному провадженні №42018210000000076 від 05.04.2018року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій та зобов`язано слідчого у кримінальному провадженні №42018210000000076 провести слідчу дію, а саме: допитати директора Тернопільського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» ОСОБА_4.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.04.2019 року у справі №607/8980/19 задоволено скаргу на постанову слідчого у кримінальному провадженні №42018210000000076 від 05.04.2018року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій та зобов`язання слідчого у кримінальному провадженні №42018210000000076 провести слідчу дію, а саме звернутися до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про тимчасовий доступ до всіх документів Тернопільського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжноіиу житловому будівництву» стосовно укладення та виконання Договору про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків №253 від 01 грудня 2005 року, укладеного між ОСОБА_1 та Державною спеціалізованою фінансовою установою «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву».
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.05.2019 року у справі №607/8982/19 задоволено скаргу на постанову слідчого у кримінальному провадженні №42018210000000076 від 05.04.2018року про відмову у задоволенні клопотання про провдення слідчих дій за зобов`язано слідчого у кримінальному провадженні №42018210000000076 провести слідчу дію, а саме : ввійти з клопотанням до слідчого суді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про тимчасовий доступ до всіх документів ПАТ «УкрСиббанк», що знаходяться в обслуговуючому відділенні №15 ПАТ «УкрСиббанк» за адресою: м.Тернопіль, вул.Замкова,14, пов`язаних з відкриттям на ім`я ОСОБА_1 розрахункового рахунку № НОМЕР_2 , рухом коштів по даному рахунку з моменту відкриття даного рахунку по даний час (в тому числі оригіналу самого Договору анкети про відкриття та обслуговування банківського поточного рахунку фізичної особи від 09.11.2009 року розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 у «УкрСиббанку», всіх додатків до даного Договору анкети виписку за особовим рахунком № НОМЕР_2 за період з 09.11. 2009 року по даний час).
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 квітня 2019 року у справі №607/9368/19, зобов`язано уповноважену особу прокуратури Тернопільської області виконати дії щодо внесення відомостей до ЄРДР про скоєні злочинні правопорушення з боку слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області молодшого лейтенанта поліції Корендій П.Ю. за ч. 2 ст. 364 ККУ (зловживання службовим становищем, що потягнуло важкі наслідки); за ч. 2 ст.382 ККУ (у формі невиконання судового рішення, вчиненого службовою особою); процесуальних прокурорів, що здійснювали нагляд у кримінальному провадженні №42018210000000076 від 05.04.2018 року за ч.1 ст. 367 КК України.
16.05.2019року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №4201921000000 внесені відомості про скоєні злочинні правопорушення з боку слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області молодшого лейтенанта поліції Корендій П.Ю. та процесуальних прокурорів, що здійснювали нагляд у кримінальному провадженні №42018210000000076 від 05.04.2018 року за ч.1 ст. 367 КК України.
Задовольняючи частково позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ухвалами слідчих суддів Тернопільського міськрайонного суду від 31.05.2018 року, 14.06.2018 року, 05.04.2019 року, 15.04.2019 року, 03.05.2019 року встановлено бездіяльність слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області Корендій П.Ю. у кримінальному провадженні №42018210000000076 від 05.04.2018 року, яка привела до порушення прав позивача, внаслідок чого завдано моральних страждань та втрат немайнового характеру ОСОБА_1 , а тому наявні правові підстави для відшкодування державою позивачу завданої моральної шкоди у розмірі 2 000 грн.
Апеляційний суд не погоджується із зазначеним висновком суд першої інстанції, оскільки він є помилковим з огляду на таке. 
Однією із засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, гарантоване статтею 24 КПК України, зараз і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, згідно з якою кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до змісту частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
За правилом частини другої статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування реалізується така засада кримінального судочинства, як реалізація особою права на оскарження їх процесуальних рішень, дій чи бездіяльності до суду.
Суд, здійснюючи нагляд за дотриманням верховенства права та законності у процесуальній діяльності слідчого та прокурора, забезпечує дотримання основних прав та інтересів особи та реалізує відповідний судовий контроль за їх діяльністю, що має на меті усунути недоліки у такій діяльності. Втім наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб саме по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої й, відповідно, не може бути підставою для безумовного відшкодування моральної шкоди.
Суд першої інстанції не звернув увагу, що для відшкодування моральної шкоди необхідно встановити та довести наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення, зокрема позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та моральною шкодою. Доводи позивача зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями, які приймалися посадовими особами у кримінальному провадженні, натомість у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження порушення його особистих немайнових чи процесуальних прав, завдання шкоди його здоров`ю та душевних страждань, а отже заподіяння йому внаслідок бездіяльності відповідача моральної шкоди. 
З огляду на наведене, висновки суду про обгрунтованість позовних вимог про відшкодування моральної шкоди є необгрунтованими, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди необхідно відмовити за їх недоведеністю. 
На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області необхідно задовольнити, рішення Тернопільського міськрайонного суду в частині стягнення моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди. В решті рішення суду слід залишити без змін.

       Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, - 
постановила :
       Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області задовольнити.
       Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2019 року скасувати.
       Постановити нове рішення, яким в позові ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди завданої бездіяльністю органу досудового розслідування відмовити.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 20 січня 2020 року.

Головуючий: Г.М. Шевчук 

Судді: З.Є. Ткач

О.Я. Міщій