ПОСТАНОВА
Іменем України

24 лютого 2020 року 
Київ
справа №825/1869/17
адміністративне провадження №К/9901/39505/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.
розглянув у порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами у касаційній інстанції справу № 825/1869/17
за позовом Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради до Управління Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії
за касаційною скаргою Управління Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівської області
на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року, ухвалену суддею Скалозубом Ю.О.
та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Глущенко Я.Б., суддів Кузьмишиної      О.М., Пилипенко О.Є.

УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1. У листопаді 2017 року Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради (далі - позивач) звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду із позовом до Управління Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівської області (далі - відповідач), у якому просило: визнати протиправними дії відповідача щодо не проведення його платежів за платіжними дорученнями за всіма кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (кодів тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету, крім захищених видатків, визначених Бюджетним кодексом України; зобов`язати відповідача відновити платежі по всіх його рахунках, окрім розрахункового рахунку НОМЕР_1 КПКВК 1513034 «Надання пільг окремим категоріям громадян з послуг зв`язку».
2. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскільки рішення суду неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження відповідних документів, то не проведення платежів боржника є протиправними.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
3. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року, адміністративний позов Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради задоволено повністю.
3.1. Визнано протиправними дії Управління Державної казначейської служби України у місті Чернігові Чернігівської області щодо не проведення платежів за платіжними дорученнями управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради за всіма кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (кодів тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету, крім захищених видатків, визначених      Бюджетним кодексом України.
3.2. Зобов`язано Управління Державної казначейської служби України у місті Чернігові Чернігівської області відновити платежі по всіх рахунках управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради, окрім розрахункового рахунку НОМЕР_1 КПКВК 1513034 ''Надання пільг окремим категоріям громадян з послуг зв`язку''.
4. Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції, із висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що блокування рахунків позивача унеможливлює виконання Управлінням праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради своїх функцій й обов`язків та породжує масове незадоволення одержувачів державних соціальних допомог.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух у касаційній інстанції 
5. 16 березня 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Управління Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівської області про скасування постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року з підстав порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, у якій скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення. Розгляд касаційної скарги просили провести без участі їхнього представника.
6. У касаційній скарзі скаржник посилається на те, що Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок № 845) не передбачено підстав для відновлення платежів боржника за всіма кодами програмної класифікації видатків, кредитування державного бюджету та економічної класифікації видатків бюджету. 
7. Ухвалою Верховного Суду від 17 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
8. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 січня 2020 року, який здійснено на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 20 січня 2020 року №96/0/78-20 у зв`язку із внесенням змін до Спеціалізації суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді та судових палат Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, що унеможливлює участь судді-доповідача Васильєвої І.А. у розгляді справ, категорії яких віднесено до спеціалізації іншої судової палати у зв`язку із змінами, визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Єресько Л.О., судді Загороднюк      А.Г., Соколов В.М.
9. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 21 лютого 2020 року дана касаційна скарга була прийнята до провадження, закінчено підготовчі дії та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до вимог пункту 5 частини 1 статті 340 та статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Позиція інших учасників справи
10. 05 травня 2018 року від Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому позивач просить касаційну скаргу скаржника залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. Вказував на те, що оскільки рішення суду неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження відповідних документів, то не проведення платежів боржника є протиправними.
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи
11. Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 03 липня 2017 року, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14 серпня 2017 року, у справі № 927/584/17 задоволено позовні вимоги ПАТ «Укртелеком» до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради і стягнуто кошти в розмірі 896638,31 грн та судовий збір у розмірі 13449,58 грн.
12. На виконання даного рішення ПАТ «Укртелеком» в особі Чернігівської філії ПАТ «Укртелеком» було направлено до Управління Державної казначейської служби України у місті Чернігові Чернігівської області заяву про стягнення коштів згідно з наказом Господарського суду Чернігівської області, виданого 23 серпня 2017 року, у справі № 927/584/17.
13. Управління Державної казначейської служби України у місті Чернігові Чернігівської області запитом щодо безспірного списання коштів з рахунків боржника від 08 вересня 2017 року № 03-40/1910 повідомило позивача про надходження заяви про стягнення коштів згідно з наказом Господарського суду Чернігівської області. Крім того, у запиті зазначено, що в період встановлення даних проведення платежів за платіжними дорученнями боржника буде здійснюватись лише за захищеними видатками, визначеними      Бюджетним кодексом України.
14. На виконання рішення Господарського суду Чернігівської області у справі №      927/584/17 від 03 липня 2017 року позивачем сплачено 13449,58 грн судового збору.
15. Управлінням Державної казначейської служби України у місті Чернігові Чернігівської області було надіслано позивачу            повідомлення № 03-40/2061 від 06 жовтня 2017 року, відповідно до якого встановлено вимогу вжити заходів, спрямованих на виконання рішення Господарського суду Чернігівської області у справі № 927/584/17 від 03 липня 2017 року, та в строк до 06 листопада 2017 року повідомити письмово про вжиті заходи. Крім того, у повідомленні попереджено, що проведення платежів за платіжними дорученнями боржника на період виконання даної вимоги буде здійснюватись лише за захищеними видатками, визначеними      Бюджетним кодексом України.
16. Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради 02 листопада 2017 року надіслало відповідь № 10/13737 на вищезазначену вимогу, якою повідомило, що на виконання рішення Господарського суду Чернігівської області сплачено 13449,58 грн судового збору, проте через відсутність коштів по КПКВК 1513034 «Надання пільг окремим категоріям громадян з послуг зв`язку» на розрахунковому рахунку НОМЕР_1 в ГУ ДКСУ у Чернігівській області борг у сумі 896638,61 грн сплатити не має можливості.
17. Також, позивач повідомив відповідача, що ситуація, яка виникла, унеможливлює виконання ним своїх функцій і завдань, та звернувся з проханням відновити платежі за платіжними дорученнями по всіх незахищених видатках, окрім КПКВК 1513034 «Надання пільг окремим категоріям громадян з послуг зв`язку» за розрахунковим рахунком 35410016030920 в ГУ ДКСУ у Чернігівській області, з якого передбачається відшкодування пільг окремим категоріям громадян з послуг зв`язку.
18. Однак, відновлення здійснення платежів по всім рахункам здійснено не було, у зв`язку із чим позивач звернувся у суд із даним адміністративним позовом.
Позиція Верховного Суду
Джерела права й акти їх застосування 
19. Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
20. Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.
Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
21. Статтею 326 Господарсько-процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
22. Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIIІ від 02 червня 2016 року (далі - Закон №1404-VIIІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
23. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина 1 статті 5 Закону №1404-VIIІ).
24. У випадках, передбачених законом, рішення щодо стягнення майна та коштів виконуються органами доходів і зборів, а рішення щодо стягнення коштів - банками та іншими фінансовими установами. Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. У випадках, передбачених законом, рішення можуть виконуватися іншими органами. Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання (стаття 6 Закону №1404-VIIІ).
25. Відповідно до пункту 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215 (далі - Положення № 215), Держказначейство є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.
26. Згідно з пунктом 3 Положення основними завданнями Держказначейства є: 1) реалізація державної політики у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів; 2) внесення на розгляд міністра фінансів України пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у зазначених сферах.
27. Пунктом 9 Положення передбачено, що Держказначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
28. Відповідно до пункту 1 Порядку № 845 цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.
29. Відповідно до пункту 2 зазначеного Порядку безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.
30. Пунктом 3 Порядку № 845 визначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
31. Згідно з приписами підпункту 1 пункту 9 Порядку № 845 орган Казначейства повертає: виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ не підлягає виконанню органом Казначейства; подано особою, що не має відповідних повноважень; пред`явлено до виконання з пропущенням установленого строку; видано або оформлено з порушенням установлених вимог; рішення про стягнення коштів не набрало законної сили, крім випадків, коли судове рішення про стягнення коштів допущено до негайного виконання в установленому законом порядку; суми коштів, зазначених у судовому рішенні про стягнення коштів, повернуті стягувачеві за поданням органу, що контролює справляння надходжень бюджету, або за рахунок таких коштів виконано грошові зобов`язання чи погашено податковий борг стягувача перед державним або місцевим бюджетом; відсутній залишок невідшкодованого податку на додану вартість, узгоджений із стягувачем; стягувач відмовився від виконання виконавчого документа або відкликав його без виконання; наявні інші передбачені законом випадки.
32. Відповідно до пункту 25 Порядку № 845 безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів за його платіжними дорученнями здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.
33. Пунктом 26 Порядку № 845 встановлено, що безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).
Безспірне списання коштів з рахунків бюджетних установ у частині власних надходжень здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку надходжень на відповідному рахунку з подальшим віднесенням зазначеної суми на видатки в розрізі кодів економічної класифікації видатків бюджету з урахуванням вимог пункту 27 цього Порядку.
Судові витрати, штрафні санкції безспірно списуються за відповідним кодом економічної класифікації видатків бюджету. В разі коли у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів зазначений код не передбачений або за таким кодом до кінця бюджетного періоду сума бюджетних асигнувань менша, ніж сума списання, або відсутні відкриті асигнування, безспірне списання судових витрат, штрафів здійснюється за кодом економічної класифікації видатків бюджету, за яким здійснюється стягнення коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів.
34. Відповідно до пункту 27 Порядку № 845 для здійснення безспірного списання коштів орган Казначейства відображає в обліку відповідні бюджетні зобов`язання боржника. Погашення таких бюджетних зобов`язань здійснюється за рахунок бюджетних асигнувань зазначеного боржника. Одночасно боржник зобов`язаний привести у відповідність із такими бюджетними зобов`язаннями інші взяті ним бюджетні зобов`язання.
35. Згідно з пунктом 28 Порядку № 845 орган Казначейства протягом трьох робочих днів після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (коди тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету і рахунки боржника, з яких проводиться безспірне списання коштів.
З дня визначення таких кодів та рахунків орган Казначейства повідомляє боржникові про здійснення безспірного списання коштів з його рахунків.
36. Пунктом 29 Порядку № 845 визначено, що у разі недостатності поданих документів для визначення кодів програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (кодів тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету або рахунків, з яких проводиться безспірне списання коштів, орган Казначейства у робочий день, що настає після закінчення строку, зазначеного у пункті 28 цього Порядку, надсилає до боржника запит для встановлення відповідних даних із зазначенням строку надання відповіді.
37. Приписами пункту 30 Порядку № 845 передбачено, що на період встановлення даних, зазначених у пункті 29 цього Порядку, не проводяться платежі за платіжними дорученнями боржника за всіма кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (кодами тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету, крім захищених видатків, визначених Бюджетним кодексом України.
38. Нормами пункту 31 Порядку № 845 встановлено, що у разі коли за визначеними органом Казначейства кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (кодами тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання коштів, відсутні відкриті асигнування (кошти на рахунках) або до кінця бюджетного періоду їх недостатньо для виконання судового рішення, орган Казначейства надсилає боржнику вимогу щодо необхідності вжиття боржником заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення.
Боржник зобов`язаний протягом одного місяця після надходження зазначеної вимоги надіслати органові Казначейства письмове повідомлення про заходи, вжиті ним з метою виконання судового рішення.
Безспірне списання коштів з рахунків боржника здійснюється з моменту відкриття відповідних асигнувань.
На період виконання вимоги орган Казначейства відкладає безспірне списання коштів та здійснює проведення платежів за платіжними дорученнями боржника лише за захищеними видатками, визначеними Бюджетним кодексом України.
39. Пунктом 33 Порядку № 845 встановлено, що у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника.
Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
40. 08 лютого 2020 року набув чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду справ» (далі - Закон № 460-IX).
41. Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 460-IX, касаційний розгляд справи буде здійснюватися в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
42. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить із такого.
43. З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом підлягають застосуванню правила статті 341 КАС України, відповідно до яких під час розгляду справи в касаційному порядку суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. При цьому, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
44. Згідно частини 3 статті 211 КАС України (в редакції чинній до 15 грудня 2017 року) підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права, що кореспондує нормі частини 4 статті 328 КАС України (в редакції чинній після 15 грудня 2017 року).
46. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем вчинено дії, спрямовані на виконання вимог та встановлення асигнувань, достатніх для погашення заборгованості, в межах наданих йому повноважень, а саме: позивачем, з метою розблокування рахунків та виділення коштів для своєчасного отримання незахищеними верствами населення послуг з виплати та доставки соціальних допомог, неодноразово направлялись звернення (листи) до голови Новозаводської районної у місті Чернігові ради та Чернігівського міського голови.
47. Разом з тим, станом на момент розгляду даної справи судом, кошти на рахунку позивача, за визначеними кодами економічної класифікації видатків бюджету, відсутні, а додаткові субвенції з бюджету на виконання рішення суду позивачу, з Державного бюджету України, не виділялись.
48. Вищевказані обставині не заперечувались сторонами.
49. Те, що вжиті заходи не призвели до виконання рішення суду, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а встановлення відповідачем обмежень у проведенні платежів за платіжними дорученнями боржника, жодним чином не захищає право стягувача на отримання бюджетних коштів.
50. Таким чином, неможливість виконання боржником рішення суду протягом двох місяців є підставою для передачі виконавчого документу до відповідного органу Казначейства для подальшого виконання. При цьому, орган казначейства зобов`язаний відновити здійснення платежів боржника, у тому числі по незахищеним статтям видатків.
51. Подібний висновок вже був висловлений у постановах Верховного Суду від 13 вересня 2019 року у справі 826/19412/15, від 29 січня 2019 року у справі № 805/1543/18-а, від 13 лютого 2020 року у справі № 825/1241/17, від 18 лютого 2020 року у справі № 825/1155/17 і Суд не знаходить підстав для відступу від нього.
52. Доводи скаржника про те, що Порядком № 845 не передбачено підстав для відновлення платежів боржника за всіма кодами програмної класифікації видатків, кредитування державного бюджету та економічної класифікації видатків бюджету є помилковими, оскільки пунктом 33 вказаного Порядку передбачено органом Казначейства відновлення проведення платежів боржника.
53. За такого правового регулювання, предмета і підстав позову в даному адміністративному спорі, Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про задоволення адміністративного позову.
54. Оцінюючи доводи касаційної скарги, колегія суддів зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції під час розгляду та ухвалення оскаржуваних судових рішень, та їм була надана належна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не наведено.
55. Колегія суддів наголошує, що до повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.
56. Доводи та аргументи Управління Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівської області до переоцінки доказів, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій і свідчать про незгоду заявника із правовою оцінкою судами обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.
57. Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
58. Згідно з пунктом 1 частини 1      статті 349 КАС України      суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення першої та (або) апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
59. Згідно з частиною 1      статті 350 КАС України      суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
60. На підставі викладеного, Верховний Суд констатує, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суди першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи не допустили порушень процесуального      закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, відповідно підстави для скасування чи зміни оскарженого рішення суду апеляційної інстанції відсутні.
61. Таким чином, зважаючи на приписи      статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Висновки щодо розподілу судових витрат
62. З огляду на результат касаційного розгляду, витрати понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції не розподіляються. 
Керуючись статтями      341,      345,      349,      350,      355,      356,      359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівської області залишити без задоволення.
2. Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року у справі № 825/1869/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
Л.О. Єресько
А.Г. Загороднюк 
В.М. Соколов
Судді Верховного Суду