Дата документу 12.02.2020 Справа № 336/3738/19
-

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Є.У.№ 336/3738/19                                        Головуючий у 1 інстанції: Дацюк О.І.
№ 22-ц/807/425/20                                                Суддя-доповідач: Крилова О.В.

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого:                Крилової О.В.
суддів:                Полякова О.З.
                       Кухаря С.В.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ

В червні 2019 року  ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідач є його батьком, але за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.03.2011 року ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також з відповідача стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_2 до досягнення останнім повноліття – 10.06.2019 року. На даний час ОСОБА_2 продовжує навчання, однак відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд, стягнути з ОСОБА_1 на свою користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не пізніше досягнення ОСОБА_2 двадцяти трьох років.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2019 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на його утримання аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 11 червня 2019 року до досягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , двадцяти трьох років або припинення навчання.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 гривень.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

За ст. 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення неповною мірою відповідає таким вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтву про народження позивача, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.03.2011 року ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
13.06.2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 уклали шлюб, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб.
Відповідач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно з відомостями Державного реєстру фізичних осіб – платників податків ОСОБА_9 офіційно працевлаштований в ПП «Макстранс».
Як вбачається з довідки № 377/19 від 30.05.2019 року, виданої ДНЗ «Запорізьке МВПУ», ОСОБА_2 з 01.06.2016 року навчається у ДНЗ «Запорізьке МВПУ» на 3 курсі денної форми навчання. Кінцевий термін навчання 24.04.2020 року.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не пізніше досягнення ОСОБА_2 двадцяти трьох років.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції правильно зазначив, що статтею 199 СК України передбачено надання матеріальної допомоги сину та доньці, а не дитині, а позбавлення батьківських прав не нівелює кровної спорідненості біологічного батька з сином та не позбавляє батька статусу батька, а рівно і не скасовує обов`язків відносно повнолітнього сина.
Відтак доводи апеляційної скарги про те, що відповідач був позбавлений батьківських прав і тому втратив всі права, засновані на спорідненості з позивачем, тож і не повинен сплачувати аліменти на навчання дитини після досягнення нею повноліття, не ґрунтуються на законі, як і посилання на безпідставність стягнення аліментів з дня подання позову.

Разом з тим, при визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину, судом не були враховані обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Стаття 200 СК України встановлює, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідачем не заперечується, що позивач навчається в навчальному закладі на денній формі навчання, інших джерел доходів не має.
Також суд констатував, що відповідач має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також посилається на свій обов`язок утримувати також і дружину ОСОБА_10 ..

Суд поставив під сумнів утримання позивачем дружини, хоча навіть наявність у відповідача обов`язку щодо утримання двох неповнолітніх дітей суттєво впливає на здатність надавати допомогу повнолітній дитині.

Враховуючи вимоги розумності та справедливості, посилання позивача на те, що жоден з батьків не бажає надавати йому допомогу, а також враховуючи наявність у відповідача майнових обов`язків щодо неповнолітніх дітей, судова колегія вважає, що розмір аліментів, стягнений на користь позивача з відповідача має бути зменшений до 1/10 частини доходів відповідача.

Такий розмір аліментів з урахуванням розміру доходів відповідача не вплине суттєво на майновий стан інших його утриманців, проте надасть можливість позивачеві частково забезпечити своє утримання на період навчання. 

Крім того, суд першої інстанції правильно зазначив, що позивач не позбавлений права вимагати утримання і від матері.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2019 рокупо цій справі змінити.

Зменшити розмір стягнених з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на його утримання аліментів з 1/6 до 1/10 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 11 червня 2019 року до досягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , двадцяти трьох років або припинення навчання.
В іншій частині оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково. 

Повний текст постанови складено 12 лютого 2020 року.

Головуючий                                                                О.В. Крилова

Судді:                                                                        О.З. Поляков

                                                                               С.В. Кухар