ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 р.	Справа № 440/3217/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Старосуда М.І. ,  Мінаєвої О.М. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 року, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, м. Полтава, повний текст складено 21.10.2019 року по справі № 440/3217/19
          за позовом        ОСОБА_1  
          до       Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області ,       Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області               
          про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  (далі – позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до   Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі – відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі – відповідач-2), в якому просить суд:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в здійсненні переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію по інвалідності державного службовця та скасування рішення щодо такої відмови № 1 від 24 травня 2019 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перевести, призначити (визначити) та здійснити нарахування й виплату з 1 червня 2019 року пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" у розмірі 82 % від заробітку, визначеного в довідці від 23.05.2019 року.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду України від 15.10.2019 року в задоволенні вказаного адміністративного позову відмовлено.
Позивач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду України від 15.10.2019 року по справі № 440/3217/19, та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, позивач зазначає, що при переході на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу" він має право на обрахунок розміру його пенсії виходячи із заробітної плати згідно довідки від 23.05.2019 року № 06-4787. Позивач вказує, що розмір його пенсії виходячи із заробітної плати згідно довідки від 23.05.2019 року № 06-4787 буде значно більший ніж при отриманні пенсії по інвалідності згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а тому відповідач дійшов хибного висновку про недоцільність переведення позивача на інший вид пенсії.
Відповідач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 23.05.2019 позивач звернувся до Кременчуцького УПФУ із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший по Закону України "Про державну службу" (а.с. 19).
Рішенням від 24.05.2019 № 1 відділу з питань призначення та перерахунку пенсій № 8 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області Коваленку М.М. відмовлено у переході на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", з посиланням на те, що перехід на вказаний вид пенсії є недоцільним (а.с. 22).
Позивач не погодився із вказаним рішенням та оскаржив його до суду.
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з обґрунтованості відмови ОСОБА_1 у переході на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу", оскільки чинним законодавством не передбачено перерахунку пенсії позивача в такому випадку згідно довідки від 23.05.2019 року №06-4787.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що з 19.01.2007 році позивачу було призначено пенсію по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», що підтверджується розпорядженням Автозаводського УПФУ № 126071 від 26.01.2007.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 № 2148-VIII (далі - Закон №2148), який набув чинності 11.10.2017, внесені зміни до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058), доповнивши розділ XV "Прикінцеві положення" пунктами 4-3, 4-7.
Так, пунктом 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058 встановлено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.
Згідно абз. 1 п. 4-7 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058 особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", Про статус народного депутата України, "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України", Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.
На виконання абзацу першого пункту 4-7 XV "Прикінцеві положення" Закону №1058 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача та у зв`язку з тим, що розмір пенсії розрахований за нормами Закону №1058 був більший ніж розмір призначеної пенсії  відповідно до Закону України "Про державну службу", відповідачем здійснено  автоматичне переведення позивача з пенсії по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу" на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію / щомісячне довічне грошове утримання за нормами законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява (абз. 2 пункту 4-7 XV "Прикінцеві положення" Закону №1058).
Отже, з аналізу вищевказаної норми слідує, що особа, яку автоматично переведено  на отримання пенсії згідно Закону №1058 не позбавлена права у будь-який час звернутись із заявою про перехід на пенсію у відповідності до Закону, за нормами якого йому було призначено її раніше, та отримувати розмір пенсії встановлений до такого переведення.
23.05.2019 позивач звернувся до Кременчуцького УПФУ із заявою про переведення з пенсії по інвалідності згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу" разом із довідкою Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 23.05.2019 року №06-4787 про розмір заробітної плати начальника управління станом на 01.05.2019 року (а.с. 19, 20).
Рішенням від 24.05.2019 № 1 відділу з питань призначення та перерахунку пенсій № 8 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області Коваленку М.М. відмовлено у переході на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", з посиланням на те, що перехід на вказаний вид пенсії є недоцільним, перерахунок за довідкою про заробітну плату від 23.05.2019 року № 06-4787 законодавством не передбачений (а.с.22).
Позивач вважає, що відповідач на підставі його заяви про перехід на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу" повинен провести обрахунок розміру пенсії виходячи із заробітної плати згідно довідки від 23.05.2019 року № 06-4787. Позивач вказує, що розмір його пенсії виходячи із заробітної плати начальника управління, станом на 01.05.2019 року згідно довідки від 23.05.2019 року № 06-4787 буде значно більший ніж при отриманні пенсії по інвалідності згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а тому відповідач дійшов хибного висновку про недоцільність переведення позивача на інший вид пенсії.
При цьому, позивач зазначає, що при переведенні на інший вид пенсії мають враховуватись приписи ст. 37 Закону України «Про державну службу» у редакції, чинній на час призначення йому пенсії, а саме станом на 19.01.2007 року.
Колегія суддів вважає такі доводи позивача безпідставними, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-XII (далі – Закон №3723-XII, у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.
За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії (ч. 6 ст. 37 Закону №3723-XII, у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії).
Державним службовцям, які у період перебування на державній службі визнані інвалідами I та II груп, незалежно від причини інвалідності пенсія по інвалідності призначається в розмірах, передбачених частинами другою і п`ятою цієї статті, після припинення ними державної служби за наявності стажу державної служби не менше 10 років та страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (ч. 8 ст. 37 Закону №3723-XII у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії).
Відповідно до ст. 37-1 Закону №3723-XII (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. 
Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.
З аналізу вищевказаних норм, колегія суддів зазначає, що на час призначення позивачу пенсії було передбачено обчислення пенсія державного службовця в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі та можливість її перерахунку у зв`язку із підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.
Між тим, приписи ст. 37 Закону №3723-XII (у редакції на час призначення позивачу пенсію) застосовується при призначенні пенсії, що прямо вказано у нормі, а не при переведенні з одного виду пенсії на інший, що не є призначенням пенсії.
Колегія суддів зазначає, що приписи ст.ст. 37, 37-1 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-XII в редакції, станом на час призначення пенсії позивачу, втратили чинність.
Пенсійне забезпечення державних службовців до 01.05.2016 року було врегульоване  нормами  Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-XII.
З 01.05.2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).
У зв`язку з набуттям чинності Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року  № 889-VIII, положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.
Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, яка набрала чинності з 01.05.2016 р., пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Таким чином, з 01.05.2016 р. Законом  України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, по-іншому врегульовані правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.
Відповідно до п. 2 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон №3723-XII, крім ст. 37, що застосовується для осіб зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Таким чином, ст. 37 Закону №3723-XII та пункти 10 і 12 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII підлягають застосуванню при призначенні пенсії державного службовця.
Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону №3723-XII (у редакції, що діє на даний час) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби (ч. 9 ст. 37 Закону №3723-XII, у редакції, що діє на даний час).
Відповідно до ст. 37-1 Закону №3723-XII (у редакції, що діє на даний час) умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.
Отже, станом на дату призначення позивачу пенсії державного службовця, чинне на той час законодавство передбачало умови і порядок перерахунку її розміру у зв`язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою.
Однак, норми ст. 37 Закону України «Про державну службу», у редакції на час подання позивачем заяви про переведення його на інший вид пенсії, такого порядку не передбачали.
У зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України 09 грудня 2015 року постанови №1013 та набранням чинності з 01 травня 2016 року Законом № 889-VIII правове регулювання відносин щодо перерахунку пенсій державним службовцям зазнало змін.
Чинним, на час звернення позивача до відповідача із заявою про переведення на пенсії у відповідності до Закону України «Про державну службу», законодавством України не передбачено можливості перерахунку органами Пенсійного фонду України пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.
Положень, які б надавали можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців не містить і Постанова КМУ № 1013.
У Рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Отже, з 01 грудня 2015 року - початку застосування Постанови КМУ № 1013, та у зв`язку з набранням у подальшому чинності Законом № 889-VIII, який інакше врегульовує правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за ст. 37 Закону № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.
Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 07 листопада 2017 року по справі № 398/4332/16-а, та Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року по справі № 745/458/16-а.
Позивача було переведено на пенсію у відповідності до Закону №1058 без його згоди у відповідності до абз. 1 п. 4-7 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058. В той же час, порядок зворотного переходу на пенсію державного службовця відповідно до абз. 2 п. 4-7 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058 здійснюється у спосіб призначення розміру пенсії, який він мав до такого переведення, а не нового призначення пенсії у відповідності до Закону України «Про державну службу». 
Разом з тим, пенсію позивачу вже була призначення відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» з 19.01.2007 році.
На підставі наведеного, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо можливості обрахунку розмірі пенсії при переведенні ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу" з пенсії по інвалідності згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виходячи із 82 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останні місцем роботи на державній службі згідно довідки від 23.05.2019 року № 06-4787 та неправомірності рішення відповідача від 24.05.2019 № 1 щодо неврахування вказаної довідки.
При цьому, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 має право на перехід на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу", що передбачено пунктом 4-7 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058. Разом з тим, колегія суддів зазначає, що розмір пенсії позивача при такому переході зменшиться.
Враховуючи, що позивач при поданні заяви на перехід на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу" вважав, що її розмір буде обраховуватись, виходячи із заробітної плати згідно довідки від 23.05.2019 року № 06-4787 та відповідно збільшиться, що є помилковим, колегія суддів, в такому випадку, дійшла висновку про правомірність рішення відповідача в частині відмови в такому переведенні, оскільки перерахунок пенсії позивача з урахуванням довідки від 23.05.2019 року № 06-4787 не ґрунтуються на приписах норм діючого законодавства.
Згідно ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. 
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача у справі.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 року по справі №440/3217/19 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 року по справі №440/3217/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	М.І. Старосуд    О.М. Мінаєва   	
Повний текст постанови складено  24.01.2020 року