ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" січня 2020 р.                                Справа № 910/7641/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Демидової А.М.
суддів:            Владимиренко С.В. 
          Корсака В.А. 
 
за участю секретаря судового засідання Брунько А.І.

за участю представників сторін:
від позивача:       Плахотнюк Я.В.
від відповідача:  не з`явився 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі"
на рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 (повне рішення складено 07.11.2019) (суддя Данилова М.В.)
у справі № 910/7641/19 Господарського суду міста Києва  
за позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі"          
до     Пенсійного фонду України
про     стягнення 287 520,49 грн.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст і підстави позовних вимог.
Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі" (далі - ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Пенсійного фонду України (відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 287 520,49 грн. за договором про постачання електричної енергії № 3003197 від 15.11.2013. Також ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" просило суд стягнути з відповідача на користь позивача                                  4 312,81 грн. судового збору та 3 300,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором про постачання електричної енергії № 3003197 від 15.11.2013, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 287 045,30 грн. за використану активну електричну енергію та 475,20 грн. за реактивну електричну енергію.
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 у справі                 № 910/7641/19 (суддя Данилова М.В.) у задоволенні позовних вимог                ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що рахунки на оплату за спожиту Пенсійним фондом України електроенергію формувались позивачем самостійно, тобто обов`язок врахування і розрахунку спожитої електроенергії, в тому числі застосування при розрахунку коефіцієнту трансформації, покладений на позивача. Заборгованість Пенсійного фонду України з оплати одержаних рахунків, сформованих позивачем, відсутня.
При цьому, місцевий господарський суд зазначив, що рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості не облікованої електроенергії є саме оперативно-господарською санкцією. Отже, при вирішенні спору про стягнення зі споживача оперативно-господарської санкції підлягає встановленню факт вчинення правопорушення, що може бути підставою для застосування такої санкції. Зокрема, змістом правопорушення, за яке може бути застосовано оперативно-господарську санкцію, є вчинення споживачем дій, що призвели до зміни показів приладу обліку.
Натомість, за висновком суду першої інстанції, посилання позивача на порушення відповідачем договірних зобов`язань є хибними, оскільки відповідач сплачував спожиту енергію згідно з рахунками, виставленими позивачем.
При цьому, місцевий господарський суд врахував, що позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідачем було вчинено правопорушення, за яке останнього можна було б притягнути до відповідальності у вигляді оперативно-господарських санкцій.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 у справі  910/7641/19 і прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі"  повністю.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач зазначає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, оскільки при розгляді справи судом першої інстанції порушено загальні принципи судочинства, закріплені ст.ст. 86, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 233 ГРК України.   
Так, ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" вказує, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно до п. 5 додатку 2 "Порядок розрахунків" до договору про постачання електричної енергії від 03.02.2004 № 3003197 саме за даними акта про використану електричну енергію та з урахуванням розрахункової величини втрат визначається обсяг фактично спожитої активної електроенергії та перетікання реактивної електроенергії, який сторони фіксують в акті про приймання-передавання товарної продукції та акті надання послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії. Апелянт зазначає про хибність висновків суду першої інстанції, оскільки нарахування вартості поставленої електричної енергії з урахуванням коефіцієнту трансформації здійснюється за даними акта про використану електричну енергію, що надається відповідачем, а отже саме обов`язком відповідача є вірне звітування, шляхом замовлення та подання акта використаної електроенергії.
Крім того, апелянт вказує на помилковість твердження місцевого господарського суду щодо визначення суми остаточної вартості фактично спожитої електричної енергії як недорахованої електричної енергії.
До того ж, ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" зазначає про безпідставність відмови позивачу у клопотанні від 06.08.2019 № 3/06/4950 про призначення судово-бухгалтерської, економічної експертизи.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2019 справу  910/7641/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Демидова А.М. - головуючий суддя, судді Владимиренко С.В., Корсак В.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 у справі № 910/7641/19; розгляд апеляційної скарги призначено на 21.01.2020 о 10 год. 00 хв. 
Позиції учасників справи.
17.12.2019 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Явка представників сторін.
У судове засідання 21.01.2020 з`явився представник позивача.
Уповноважений представник відповідача у судове засідання 21.01.2020 не з`явився.
Враховуючи належне повідомлення всіх сторін про день, час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників сторін у судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги за відсутності представника відповідача.
Представник позивача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив апеляційний господарський суд рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 у справі № 910/7641/19 скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" повністю.
Крім того, представник позивача заявив усне клопотання про  призначення у даній справі судово-бухгалтерської, економічної експертизи.
Розглянувши зазначене клопотання позивача, колегія суддів дійшла висновку про його відхилення, оскільки питання для експертизи, зазначені позивачем, не вимагають спеціальних досліджень, їх вирішення віднесено до компетенції суду.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
Відповідно до п. 2.3 статуту позивача, ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" є правонаступником Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (далі - ПАТ "Київенерго") в частині переданих йому майна, прав та обов`язків згідно з розподільчим балансом, а також в частині прав та обов`язків, що визначені частиною 13 розділу XVIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії".   
Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 15.11.2013 між Пенсійним фондом України (Споживач) та Публічним акціонерним товариством "Київенерго" (далі - ПАТ "Київенерго") (Постачальник) був укладений договір про постачання електричної енергії            № 3003197 (далі - Договір від 15.11.2013).
27.12.2017 між тими ж сторонами був укладений договір про закупівлю електричної енергії № 3003197-Т118 (далі - Договір від 27.12.2017).
Пунктом 1.6 Договору від 27.12.2017 передбачено, що в частині правовідносин, які не врегульовані цим Договором, сторони керуються Договором від 15.11.2013.
Відповідно до розділу 1 Договору від 15.11.2013 ПАТ "Київенерго" продає електричну енергію Пенсійному фонду України.
Згідно з п. 1.1 розділу 1 Договору від 27.12.2017 ПАТ "Київенерго" зобов`язується поставити Пенсійному фонду України електричну енергію.
Таким чином, з аналізу предметів наведених договорів вбачається, що між ПАТ "Київенерго" та Пенсійним фондом України виникли правовідносини з поставки електричної енергії.
Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з абз. 7 п. 6.11 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України (далі - НКРЕ) від 31.07.1996 № 28 (у редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005 № 910), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за № 417/1442 (чинних до 11.06.2018, в період спірних правовідносин) (далі - Правила), рахунки на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах постачальника електричної енергії через персональну сторінку споживача на web-сайті постачальника електричної енергії або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням новітніх інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії.
Як було зазначено у п. 1.6 Договору від 27.12.2017 сторони дійшли згоди, що в частині правовідносин, які не врегульовані цим Договором, сторони керуються договором від 15.11.2013 № 30003197 про постачання електричної енергії та додатками до нього.
У п. 9.1 Договору від 15.11.2013 сторони дійшли згоди вважати додатками даного Договору додатки до договору про постачання електричної енергії від 03.02.2004 № 3003197, викладеного в новій редакції договором про закупівлю товарів за державні кошти від 18.12.2012 № 3003197 (далі - Договір від 03.02.2004).
Відповідно до п. 2.2 додатку 2 "Порядок розрахунків" до Договору від 03.02.2004 оплата рахунків за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата рахунків за перетікання реактивної електроенергії та інших платежів згідно з умовами цього Договору здійснюється на підставі самостійно отриманих у Постачальника рахунків протягом 5 операційних днів з дня їх отримання.
Згідно з п. 4.3 додатку 2 "Порядок розрахунків" до Договору від 03.02.2004 обсяги електричної енергії, що підлягають сплаті Споживачем за звітний розрахунковий період, визначаються з урахуванням пунктів 4.1.1 - 4.1.7 цього додатка та підтверджуються актом про використану електричну енергію, який Споживач надає Постачальнику протягом доби після закінчення розрахункового періоду.
Відповідно до п. 5 Додатку 2 "Порядок розрахунків" до Договору від 03.02.2004 за даними акта про використану електричну енергію та з урахуванням розрахункової величини втрат визначається обсяг фактично спожитої активної електроенергії та перетікання реактивної електроенергії. Цей обсяг сторони фіксують в акті про приймання-передавання товарної продукції, акті надання послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії, два примірника яких Постачальник надає Споживачу.
Додатком 13 до Договору від 03.02.2004 встановлений графік зняття показань засобів обліку електричної енергії.
Таким чином, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що рахунки на оплату за спожиту Пенсійним фондом України електроенергію формувались позивачем самостійно, тобто обов`язок врахування і розрахунку спожитої електроенергії, в тому числі застосування при розрахунку коефіцієнта трансформації, покладений, з урахуванням вищенаведеного, на позивача.
Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, заборгованість Пенсійного фонду України з оплати одержаних рахунків протягом періоду з травня 2015 року по квітень 2018 року, сформованих позивачем, відсутня.
Позивач обґрунтовує заборгованість за спожиту електричну енергію за період з травня 2015 року по квітень 2018 року невідповідністю застосування в розрахунках коефіцієнта трансформації (30) замість фактичного (40), обумовленою невідповідністю розрахункового засобу обліку метрологічним характеристикам.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.
Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".
Відповідно до п. 1.1 розділу 1 Правил користування електричною енергією, ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).
Згідно з п. 1.2 розділу 1 Правил розрахункові засоби обліку - це засоби обліку електричної енергії, що застосовуються для здійснення комерційних розрахунків.
Відповідно до п. 3.2 Правил відповідальною за технічний стан засобів обліку є організація, на балансі якої вони перебувають, або оператор засобів комерційного обліку (електропередавальна організація або інша організація) на підставі відповідного договору.
Обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом, але не врахований розрахунковими засобами обліку або врахований неправильно - це недоврахована електрична енергія (п. 1.2 розділу 1 Правил).
При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити, що тлумачення скаржником вказаного пункту Правил не відповідає реальній редакції, у зв`язку з чим твердження позивача, що неправильним врахуванням електричної енергії є "неправильно саме внаслідок порушення правил користування електричною енергією", судом відхиляється як таке, що базується на суб`єктивних припущеннях позивача.
Отже, коригування нарахованої товарної продукції за період травень 2015 року - квітень 2018 року, згідно з протоколом позивача від 29.11.2018 № 977/1, є недоврахованою електричною енергією.
За змістом статей 216, 217 ГК України рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості недоврахованої спожитої електроенергії є оперативно-господарською санкцією. Таку ж правову позицію висловив пленум Вищого господарського суду України в постанові від 16.12.2015 № 3 "Про узагальнення судової практики вирішення спорів, що виникають у сфері надання послуг з електропостачання".
Таким чином, рішення позивача, оформлене протоколом від 29.11.2018         № 977/1, про донарахування за період травень 2015 року - квітень 2018 року в сторону збільшення активної електроенергії та реактивної електроенергії на загальну суму 287 520,49 грн. є саме оперативно-господарською санкцією.
Відповідно до ч. 1     ст. 218 ГК України     підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною (ч. 1 ст. 237 ГК України).
Акти про використану електричну енергію за спірний період, в яких зазначений і показник коефіцієнта трансформації, підписані й скріплені печатками сторін. 
Матеріали справи не містять доказів наявності заперечень чи зауважень з боку позивача щодо даних, зазначених в актах за спірний період. 
При цьому, колегія суддів апеляційного суду зауважує, що позивач не надав доказів звільнення останнього від обов`язку перевірки даних, відображених відповідачем в актах про використану електричну енергію. 
Відтак, вірним є висновок місцевого господарського суду про те, що позивач погодився із зазначеними в актах показниками, в тому числі й показником коефіцієнта трансформації.
Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, судом відхиляються, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач здійснює розрахунок спожитої електроенергії, в тому числі застосування при розрахунку коефіцієнта трансформації, лише на підставі даних акта про використану електричну енергію, що надається відповідачем, без здійснення перевірки вірності таких даних, як і доказів того, що саме обов`язком відповідача є вірне звітування з покладенням на нього повної відповідальності за відображення даних у таких актах.
Крім того, відповідно до акта звіряння взаєморозрахунків станом на 01.12.2017, а також актів звіряння взаєморозрахунків за серпень 2018 року (додані до листа Пенсійного фонду України від 30.07.2019 № 23082/06-40) вбачається відсутність будь-якої заборгованості з боку Пенсійного фонду України за спожиту електроенергію.
Згідно з п. 3.33 розд. 3 Правил користування електричною енергією електропередавальна організація (постачальник електричної енергії за регульованим тарифом) не рідше одного разу на шість місяців має здійснювати контрольний огляд засобу обліку.
Контрольний огляд засобу обліку - виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності засобу обліку (корпусу, скла, кріплення тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, зняття показів засобів обліку, а також з метою виявлення без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів самовільних підключень (п. 1.2 розд. 1 Правил).
Технічна перевірка здійснюється електропередавальною організацією (постачальником електричної енергії за регульованим тарифом) не рідше одного разу на три роки (п. 3.33 розд. 3 Правил).
Технічна перевірка - виконання комплексу робіт з метою визначення відповідності стану засобу обліку електричної енергії та схеми його підключення, а також відповідності стану електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки обліку "Правилам устройства електроустановок" та іншим нормативно-технічним документам (п. 1.2 розд. 1 Правил).
Відповідно до п. 6.41 Правил у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.
Аналогічні положення містяться в п. 7.3.5 Договору від 27.12.2017.
В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення запущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві (п. 6.41 Правил).
Відповідно до п. 6.42 Правил на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків. Постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) під час вручення протоколу споживачу зобов`язаний ознайомити споживача з його правом щодо можливості оскарження рішення комісії.
Як вірно встановив місцевий господарський суд, позивачем за спірний період часу контрольний огляд засобу обліку та технічна перевірка не здійснювались.
З урахуванням викладеного, господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості не облікованої електроенергії є саме оперативно-господарською санкцією. Отже, при вирішенні спору про стягнення зі споживача оперативно-господарської санкції встановленню підлягає факт вчинення правопорушення, що може бути підставою для застосування такої санкції. Зокрема, змістом правопорушення, за яке може бути застосовано оперативно-господарську санкцію, є вчинення споживачем дій, що призвели до зміни показів приладу обліку.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.02.2019 у справі  № 911/751/18.
Відповідно до п. 4.2.3 Договору від 15.11.2013 та п. 7.3.3 Договору від 27.12.2017 Споживач сплачує Постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії,     не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією,     затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656 (далі - Методика) (була чинною до 27.07.2019, в період спірних правовідносин), за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій Споживача:
- самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії;
- пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку;
- споживання електроенергії поза засобами обліку;
- інших умов, визначених Методикою.
Згідно з п. 2.1 Методики порушенням вважається: 1) порушення цілісності пломб, цілісності пломбувального матеріалу, на якому встановлені пломби (дріт, кордова нитка тощо), порушення цілісності гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал (далі - порушення пломб), або відсутності на приладах обліку пломб з відбитками тавр про повірку приладів обліку (за умови наявності акта про збереження пломб, складеного в порядку, установленому Правилами користування електричною енергією, або іншого документа, який підтверджує факт пломбування і передачу          на          збереження          приладів обліку, установлених пломб, та за умови втручання споживача в роботу приладів обліку);
2) пошкодження або відсутності пломб з відбитками тавр енергопостачальника чи інших заінтересованих сторін, індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, складеному в порядку, визначеному Правилами користування електричною енергією, або в іншому документі, який підтверджує факт пломбування і передачу на збереження приладів обліку, установлених пломб та індикаторів;
3) пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора), використання фазозсувного трансформатора тощо);
4) пошкодження або відсутності пломб на обліку, що враховують обсяг електричної енергії, переданої мережами споживача (за наявності акта про пломбування, складеного в порядку, визначеному Правилами користування електричною енергією), пошкодження зазначених приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку;
5) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника;
6) підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку;
7) підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку;
8) підключення на окремих площадках вимірювання електроустановок або струмоприймачів, передбачених проектом, розрахунки за електричну енергію спожиту якими мають здійснюватися за іншою тарифною групою, становлено для цієї площадки вимірювання.
Наведений перелік порушень є вичерпним. Таким чином, для здійснення нарахування вартості не облікованої електроенергії мають бути факти встановлення актом перевірки вищенаведених порушень, перелік яких є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд вірно вказав,  що посилання позивача на порушення відповідачем договірних зобов`язань є хибними, оскільки відповідач сплачував спожиту енергію за період з травня 2015 по квітень 2018 згідно з рахунками, виставленими позивачем.
Апеляційний господарський суд звертає увагу, що позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідачем було вчинено правопорушення, за яке останнього можна було б притягнути до відповідальності у вигляді оперативно-господарських санкцій.
Враховуючи вищезазначене, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для застосування до Пенсійного фонду України оперативно-господарських санкцій, з чим погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
Статтями 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд вірно вказав, що позивачем під час розгляду справи не надано суду жодних доказів, які б підтверджували заявлені позовні вимоги та свідчили про наявність у відповідача обов`язку зі сплати заявленої до стягнення суми заборгованості.
За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості в розмірі 287 520,49 грн.          
Щодо доводів ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі", викладених в апеляційній скарзі, про безпідставність відмови судом першої інстанції у задоволенні клопотання позивача про призначення судово-бухгалтерської, економічної експертизи, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що  питання, які позивач просив поставити перед експертом, не вимагають спеціальних досліджень, їх вирішення віднесено до компетенції суду, що свідчить про відсутність підстав для призначення експертизи. Отже, зазначені доводи позивача не знаходять свого підтвердження. 
З огляду на викладене, доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими. 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.
За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги                               ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" відсутні.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 у справі № 910/7641/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.
Судові витрати.
У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 у справі № 910/7641/19 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2019 у справі                           № 910/7641/19 залишити без змін.
3. Матеріали справи № 910/7641/19 повернути до місцевого господарського суду.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 27.01.2020.

Головуючий суддя                                                            А.М. Демидова 

Судді                                                                                С.В. Владимиренко

                                                                                В.А. Корсак